Je to úplně jiná.
Určí se, kam v životě směřujeme.
Nikam nesměřuju.
- Zahodil jsem svoji identitu. - Přeháníš. Je to jen střední škola.
Homo qui non Mythica, Monstra vel Mixta venatur, inanis est concha!
- Co? - Rodinné motto.
„Kdo neloví mytiky, příšery a blendy, není člověk,
ale jen... prázdná skořápka.“
To jsem já.
Nemám smysl, naděje, ani sny.
Hele. Padá hvězda!
Pozor!
Ty jo!
Na přistáních zapracuju, ale ta rychlost? Moje schopnosti jsou silnější.
- Hustý! - Carm!
- Mohli tě zabít. - Nevyšiluj.
Malá šance tu je.
- I když má super sílu. - Důležitý je zítřek.
Musíme to zvládnout.
Buď opatrná.
Jen proto, že já jsem pověsil nunčaky na hřebík,
neznamená, že jiní lovci nebo tvoje máma...
Moje máma je Aasha
a bydlí se mnou na Sheridan Drive.
Ta druhá osoba je někdo, o kom to ta komiksačka jen tvrdí.
Už se o ní nehodlám bavit. Jasné?
Dobře.
Letos žádné blendí drama.
A je to.
Nové nehty na první den.
Jsi nervózní, zlato?
Trochu. Ale spíš se těším.
Zítra začnu s čistým štítem.
Nový začátek.
Většina lidí mě nezná,
takže můžu být, kdo chci.
Nad tím ty přemýšlíš?
I nad jinýma věcma, ale nad tím hlavně.
Jaká byla tvoje střední?
Bylo to vzrušující.
A trochu děsivé. Já jediná nevěděla, kdo jsem.
Potkala jsem tam kluka.
Tátu?
- Ne. - Mami!
Ale hlavně jsem přemýšlela, co v životě chci.
Kdo chci být.
To přesně udělám.
Až na ty kluky. Nemám zájem.
Vyberu si, kdo chci být.
Nemáš na výběr.
- Mami? - Budeš mytik.
Měňavka?
A zničíš celé lidstvo.
Ne!
Zničíš celé lidstvo.
STVŮRA NEBO ČLOVĚK
HALÓ?
JEDEME ŽIVĚ!
JSEM UMĚLEC!
JENOM S TEBOU...
DOBRÉ RÁNO, UPÍRKO
STOKEROVA STŘEDNÍ ŠKOLA
Sýr!
Promiň.
- Třída 3B. - A jé.
- Bacha. - Učebny tu nejsou číslovaný.
A jsme na střední.
- Noví lidi, nový zážitky. - Pozor!
Jsem neviditelnej? Chodíte se zavřenýma očima?
Musíme si najít dokonalej kroužek.
Já ne.
Já chci zůstat nenápadný.
Lidi si mě všimnou až po letech.
Až budu slavnej a oni budou vyprávět, že jsme se znali.
Máš temnou stránku. Musíme najít
perfektní klub, tým nebo aktivitu,
která nás tu propojí.
Náramky přátelství!
Sledujte mě, lajkujte a sdílejte moje příspěvky.
Leanno!
Christophe! Pamatuju si tě.
Ne, my kámoši nebudem.
Nebo budeme divný a zůstaneme trapný
celou střední školu a ještě dýl.
VĚDECKÝ KLUB
Počkej!
- Pozor. - Mě si nevšímej.
Uhni.
- Hej. - Sorry!
Tady dole je člověk. Au!
Osm pět osm, osm pět sedm.
Tady je.
Ne!
Haló? Slyší mě někdo? Pomoc!
- Haló? - Pak společenské vědy.
Místnost dva...
Moc se omlouvám, já nechtěla. Moje vina.
Páni.
- Slušná rána. - Já nechtěla.
Ale jsem silná jako silnice.
Měl jsem se dívat před sebe a nekoukat do rozvrhu.
Ty jsi vyrostla?
To moje čelo. Vypadám díky němu vyšší.
- Pozor! - Co?
Promiň, myslela jsem, že jdou k nám.
Fajn čelo. Já jsem Tristan.
Carmie. Mimoň.
Teda prvačka.
Jasně, jinak bych tě potkal už loni.
Ráda bych tě potkala už loni, kdybych tu byla.
Ale víš jak, jsem v prváku.
- Klidně mě zastav. - Ne.
Doufám, že mě zase srazíš. Brzy.
Když se ti bude chtít.
Dobře. Klidně.
Taky doufám, že tě brzy srazím. Jo.
Dobře.
Otoč se.
Život je skvělý!
Je tam někdo? Haló!
Začínají mi tuhnout nohy!
Známosti tu určují všechno.
Leanna Živě. Sleduješ mě?
Nemám Insta. Jsem radši nenápadnej.
- Už ses někam zapsala? - Jasný. Do tří klubů.
Chci si rozhodit sítě.
- Co tě baví? - Moje staré já zajímala pravda.
Spravedlnost.
Záchrana světa.
A moje nové já...
Se hledá.
To je fuk.
Do počítačovýho klubu zapadneš.
Běž. Poděkuj mi, až budeš miliardář.
KOMIKSY
Kolikrát ti to mám říkat?
Tohle nejsou drahocenné oči Isis.
To tedy jsou!
Tyhle dokumenty to dokazují.
Fakt? Tak to je zajímavý.
No teda...
Kladivo dokazuje opak!
Ale měl bych zájem o nějakého blenda gorgona.
- Nebudeš na tom škodnej. - Blendi.
Je těžké je chytit, těžší je udržet.
Jsou cenní.
Ale stojí mi za to?
Nosí po kapsách zkažený vejce?
Ne, oni jen tak smrdí.
Oni?
Vypadáš hrozně.
- Jaký byl první den na střední? - Špatný.
Na základce jsem byl tajemný a chytrý pohodář.
Na střední nejsem nic.
Neviditelný a neznámý.
Keve.
Ani na základce jsi takový nebyl. Ale neboj se.
Střední škola je místo, kde umírají sny.
Jen doufáš, že ji přežiješ
s minimem emocionálních šrámů
a pak hurá do světa nesplněných snů a marných nadějí.
Střední škola má být cesta k dobrodružství života.
Kdo ví. Všechno je stejně jenom náhoda.
Máš poštu.
A krabice se samy neodnesou.
Smrdí to jako vejce.
- Kdo jsi? - Jak říkám.
V lese mám svobodu neskrývat, co jsem a kdo jsem.
- Jsem tu moc ráda. - Vypadáš dobře.
Můj čas se blíží. Moje schopnosti jsou každým dnem silnější.
Už ses rozhodla?
Asi budu spíš mytik.
Proč ne?
Jsme silnější a zábavnější.
- To je fakt. - Jsme příroda.
Jsme nezbytní.
Lidi čeká ještě dlouhá cesta. A co ty?
Nepřemýšlím o tom. Uvidím, jaká bude střední.
Mám čas.
Ale ubývá ti. Zavoláme si brzy.
Ahoj!
Hele, ranařka!
- Nepamatuješ si moje jméno? - Carmie.
Ty běháš? No jasně.
Kraťasy, tenisky
a to běhání dokolečka tě prozradilo.
Jo, jsem v týmu. Desetibojař.
- Co jinýho? - Nesuď mě.
- Chceš to zkusit? - Proto jsem tu.
Ne, abych tě viděla. Ale kvůli zápisu.
S tebou to bude lepší.
Ty se nedesetibojíš?
Sranda, jsi vtipná.
Tristane, šampioni nepřestávaj.
Jedeme!
- Fajn tě vidět. - Taky.
UŽ TO PŘIŠLO, NEMŮŽU DÝCHAT.
COŽE? UŽ?
ANO.
A tak končí můj první den na střední.
A musím vám říct, že válím.
Mají mě tu rádi, a proč by ne?
Udávám trendy. Klobouk mi sekne.
Všechny předměty mi jdou.
Jsem ve volebním, kulinářským
a taky v debatním kroužku.
Kdo by se se mnou hádal?
KOMIKSY, KNIHY, VÝKUP, PRODEJ
Uvnitř ne, Carmie.
Tak ukaž.
Co ti tak trvalo?
Radši nelítám,
poslední dobou mám drsný přistání.
Musíš sílu kompenzovat.
Víš další fakta o blendech?
Tak ukaž, co můj chytrý, kreativní
a tajnůstkářský kamarád dokázal.
Ve všem máš pravdu.
Představuji ti první komiks umělce Keva. Prostě Keva.
Carmela: napůl upír, napůl člověk.
„Díl první: Nekoušu... Zatím.“
Že je to pecka?
Děláš si srandu? To je o mně?
Co? Ani omylem.
Vůbec ne.
Keve, tys to dokončil! Páni!
- Geniální! - Děkuju.
- Gratuluju! - Děkuju.
A tos udělal sám?
Jak tě to napadlo?
- Páni. - Haló?
Nevidíte tu podobu?
S kým?
Ne.
Má to být...
- Ne... - Ne.
Dobrá práce, chlapče. Pěkně.
- Budeš běhat? - Jo.
V takovým týmu by mi to mohlo jít.
Jsi super rychlá,
umíš lítat a máš šílenou sílu.
Můžeš na olympiádu.
Nepoužívám schopnosti.
To by nebylo fér.
Jednou už se nebudeme muset držet zpátky.
Jednou, ale dneska ne.
A máš někoho?
Mluvíš jako máma.
Ani ne.
Ani ne znamená ano. Kdo je to?
Nelži. Vidím tesáky.
Kde je Kev?
Nevím, jestli s ním mluvím,
dali jsme si pauzu.
Řeklas mu, že s ním nemluvíš?
Jak jinak?
Měl by ses zeptat, než o někom napíšeš.
I kdyby to bylo o tobě, což není,
psal jen o jednom roku.
Detailně.
Odhalil mě jako blenda každému, kdo si to přečte.
Kdo tomu uvěří?
Možná lovci, blendi, mytici a Měňavka.
Jasný.
To byl můj první den.
- Co u tebe? - Složitý.
Rozhodl jsem se rozšířit si obzory
v počítačovým klubu.
To bych netipla, ale fajn.
Jo, šlo to dobře.
Hrál jsem Medieval Mayhem, bojoval o hrad s čaroději.
- Takže prima? - Ale jo.
Dokud jsem neslyšel někoho křičet...
Rozdrtí tě to!
A nešel do akce.
Prý pro mě počítače asi nebudou.
Souhlas.
Moc technický.
Zkus něco víc od srdce.
STOKEROVA STŘEDNÍ ŠKOLA
Zpomalený!
Proč na mě všichni zírají a chodí zpomaleně?
Carmie!
A jede dál.
Je tvrdá.
Měli by dát vědět, že leští podlahy!
Carmie, ty a já... No, já to zveřejnila.
A je to hit!
Zpomalila jsem to a...
Komiks už není problém.
Tohle jo.
- Hádej, kdo s tebou zase mluví. - Aspoň někdo.
- Pěkný. - Zpomalený!
- Keve, jsi v pohodě? - Ne.
Na hodině se mluvilo o hladinách oceánů. A já zmínil Atlantilany.
To snad ne.
Ale jo.
Ví se, že Atlantida stoupá.
Ale oni se mi smáli. Nejsem na střední stavěnej.
Nikoho tu nezajímám.
Mě jo.
Ale tebe musím. I když se mnou nemluvíš.
Carmie Henleyová? Víš, že den bez sportu je k ničemu?
Jsem Kouč C. Viděl jsem tě běhat.
Teda jen na videu.
Tvůj další krok začíná tady.
Ta holka mluvila pomalu a já si říkal,
jak asi budeš rychlá?
Rychlá a silná.
Zvládne skok do výšky i dálky.
Super.
Na výhru se musíš připravit.
V pátek nábor!
Odvaž se!
- Mluví divně. - To jo.
Uvidíme se tam.
Tebe znají všichni?
Co si myslí?
Nemůže na nábor. Jsou tam lidi, rodiče to točí.
Co když zapojí svoje schopnosti?
Posloucháš mě vůbec?
Koho vyhodí z výtvarky? Ne ty lidi, co skládají origami.
Ale když vyrobíš pevnost z papírmašé,
tak padáš!
Aspoň si tě všimnou. I když jsi divnej.
Nemůžu nebýt neviditelnej.
Haló! Tady je člověk!
- Bože. - Co blbne?
Není jí podobná!
Tohle je Carmela. Ona Carmie.
- To jméno nesnáší. - Má fialový vlasy.
Úplně jiný příběh.
Děkuju.
- Hele, můžu se podívat? - Já?
Jasně.
- Hej, lidi. - Benny, co máš?
Tos dělal ty?
Napsal a nakreslil.
Na co koukáš?
Jak se jmenuješ?
Kev.
No, Keve...
dobře ty.
Těším se na další. Super.
- Zatím. - Jo.
Slyšels to? Říkal, že je to super!
- A jsou fakt cooll! - No jasný!
Jsou velký, silný, zubatý a líbí se jim tvůj komiks.
Co rozhodně není o Carmie.
Dylane. Jsem očividně cool.
Co naděláš.
To jsi ty.
Mám tě, vamplingu.
Překlad titulků: Antonie Dědečková