Det er nyt. Vi er på en bane, der definerer livet.
Jeg har ingen bane. Jeg har forladt alt, jeg er.
Hvor dramatisk. Det er high school.
Homo qui non Mythica, Monstra vel Mixta venatur, inanis est concha!
- Hvad? - Vores motto.
"Jager man ikke Mytlinger og Monstre, er man ingen mand, men blot en tom skal."
Jeg er den skal. Uden mål, håb og drømme.
Wow. Et stjerneskud!
Flyt dig!
Landingen var dårlig, men så I farten?
Mine kræfter bliver stærkere.
- Sejt! - Carmie!
- Du kunne være død. - Hvem var dramatisk?
Men der er en risiko for det.
- Husk, hun har superstyrke. - I morgen er vigtig.
Vi skal være friske.
Og pas på.
Bare fordi jeg lagde mine våben væk,
er der andre jægere, heriblandt din mor...
Min mor er Aasha, og hun bor med mig på 324 Sheridan Drive.
Den anden person er en, tegneseriedamen siger, er min mor.
Jeg vil ikke tale om hende mere. Okay?
Godt.
Intet Blanding-drama i år.
Sådan.
Fine negle til første dag.
Er du nervøs, skat?
Måske. Mere spændt, tror jeg.
Jeg glemmer fortiden og starter på ny. En helt ny start.
De fleste ved ikke, hvem jeg er. Jeg kan være, hvad jeg vil.
Tænker du på alt det nu?
Og andet, men det er det meste.
Syntes du om high school?
Det var spændende.
Lidt skræmmende. Alle vidste, hvem de var.
Jeg mødte en dreng.
Far?
- Nej. - Mor!
Men jeg tænkte på, hvad jeg ville i livet. Hvem jeg ville være.
Det vil jeg gøre.
Bortset fra drengen. Ikke interesseret. Jeg vil vælge, hvem jeg vil være.
Du har intet valg.
- Mor? - Du bliver en Mytling.
Formskifter?
Og ødelægge hele menneskeheden.
Nej!
Ødelægge hele menneskeheden.
MONSTER/MENNESKE KRIGERFE - VAMPLING
HALLO?
VI ER I LIVE!
JEG ER KUNSTNER!
KUN MED DIG...
Appelsin!
Undskyld.
- Klasse 3B. - Hovsa.
- Pas på. - Hvor? Der er intet lokalenummer.
Vi er her. High school.
- Nye folk og oplevelser. - Pas på!
Er jeg usynlig her? Går I med lukkede øjne?
Vi skal deltage i noget perfekt.
Ikke mig.
Jeg holder mig tilbage.
Ingen skal bemærke mig før om mange år,
når jeg er så berømt, at alle siger, de var min ven.
Du er dyster. Men vi skal finde
den fritidsaktivitet, der knytter os til high school-strømmen.
Venskabsarmbånd!
I skal følge mig, "like" og dele alle mine opslag.
Leanna!
Christoph! Jeg husker dig.
Nej, venskab er udelukket.
Eller vi kan være så sære, at vi er udenfor resten af high school og bagefter.
VIDENSKAB
Hey, vent!
- Pas på. - Ja ja.
Flyt dig.
Undskyld dig!
Se dig for. Av!
858, 857. Her.
Nej!
Hallo? Kan nogen høre mig? Hjælp!
- Hallo? - Samfundsvidenskab.
Lokale to...
Undskyld! Det var ikke med vilje.
- Du er stærk. - Det var et uheld.
Jeg er jo ikke tung som en kuffert.
Jeg skulle have set mig for, ikke tjekke skemaet.
Blev du højere?
Min pande får mig til at se højere ud.
- Pas på! - Hvad?
Jeg troede, de skater-knægte kom herover.
Sikken pande. Tristan.
Carmie. Fortabt. Altså førsteårsstuderende.
Ja, ellers havde jeg mødt dig sidste år.
Jeg ville også have mødt dig, hvis jeg var her, men jeg er jo ny.
- Bare stop mig. - Nej da.
Gid du vælter mig igen, men kun, hvis du vil. Intet pres.
Godt. Intet pres.
Jeg håber også, jeg vælter dig snart.
Okay.
Kig tilbage.
Livet er skønt
Er der nogen? Halløj! Jeg får krampe i benene!
Man spiser kun med venner.
- Leanna Live er fedt. Følger du? - Ikke på Instagram. Jeg holder lav profil.
- Har du meldt dig til noget? - Ja. Tre klubber.
For at udvide mit netværk.
- Hvad er du til? - Før gik jeg op i sandhed.
Retfærdighed.
Redde verden fra monstre.
Det nye mig...
Søger.
Ja, lige meget.
Computerklubben er nok lige dig.
Gå. Tak mig, når du er milliardær.
HAMMER & TONG TEGNESERIER
Hvor tit skal jeg sige det?
Det er ikke Isis' besmykkede øjne.
Jo, det er!
Jeg har papir på det.
Virkelig? Det er meget interessant.
Det viser, det er løgn!
Men hvis du hører om gorgoner-Blandinger, så sig til.
- Jeg belønner dig. - Blandinger.
Svære at fange, sværere at beholde.
Meget værd. Men er det dét værd?
Havde han rådne æg i lommerne?
Nej, de lugter bare sådan.
De?
Du ser slem ud.
- Hvordan gik første skoledag? - Ikke godt.
I folkeskolen blev jeg set som reserveret, mystisk, klog.
I high school er jeg intet. Usynlig og ingen lytter.
Kev.
Du var intet af det før. Men tænk ikke på det.
I high school dør alle drømme.
Man kan kun håbe på at komme igennem med så få skammer som muligt,
og så videre til en større verden af knuste drømme og håb.
High school skulle være en vej til eventyret, "livet".
Hvem ved. Det hele er ret tilfældigt.
Den er til dig.
Kasser flytter ikke sig selv.
Her stinker af æg.
- Hvem er du? - Det siger jeg dig.
I skoven har jeg frihed til at være den, jeg er.
- Fedt, at vi flyttede. - Det er flot.
Nu sker det. Jeg bliver stærkere for hver dag.
Har du bestemt dig?
Jeg hælder mod Mytling.
Hvorfor ikke?
Vi er stærkere og sjovere.
- Du har ret. - Vi er fra naturen.
Og nødvendige.
Mennesker har lang vej igen. Og dig?
Jeg vil bare se, hvad high school byder på. Jeg har tid.
Indtil videre. Vi tales ved.
Farvel!
Hej! Stærke pige!
- Har du glemt mit navn? - Nej da. Carmie.
Går du til løb? Selvfølgelig.
Shorts, sko og du løb rundt på banen, så det afslører det.
Ja, jeg er på holdet. En tikamp.
- Hvad ellers? - Døm mig ikke.
- Vil du deltage? - Derfor kom jeg.
Ikke for at se dig. For at deltage.
Du ville gøre det bedre.
Er du en god ti-atlet?
Jokes. Hun kan joke.
Mestre arbejder, når andre stopper. Kom så!
- Godt at se dig. - Også dig.
KEV DET ER HER. JEG KAN IKKE ÅNDE.
CARMIE HVAD? ALLEREDE?
KEV JA.
Leanna Live afslutter første dag i high school.
Jeg må sige til mine følgere, at det går fedt.
De elsker mig, og hvorfor ikke? Jeg sætter modetrends. Elsker hatten.
Jeg er god til alle fag.
Jeg er med i kokkeklubben
og min favorit, debatklubben.
Hvem vil diskutere med mig?
Ikke indenfor, Carmie.
Lad os se den.
Hvor blev du af?
Jeg flyver ikke så meget, for landingerne har været hårde.
Kompenser for styrken.
Skjuler du fakta om Blandinger?
Lad mig se, hvad min kloge, kreative, hemmelige bedste ven har udrettet.
Du har helt ret.
Her er den første tegneserie fra "Kev. Bare Kev."
Carmela: Halvt vampyr, halvt menneske.
Første bog: Jeg bider ikke... endnu.
Er det ikke fedt?
Er det fis? Skrev du tegneserien om mig?
Hvad? Nej!
Slet ikke.
Du blev færdig! Hold da op!
- Det er genialt! - Tak.
- Tillykke! - Tak.
Gjorde du det alene?
Hvor fik du det fra?
- Wow. - Hallo?
Ser du ikke lighederne?
Til hvem?
Nej.
Er det...
- Jeg er ikke... - Nej.
Godt gået. Godt klaret.
- Løbehold? - Ja.
Jeg kan nok gøre noget på det hold.
Du har superfart, flyver og er stærkere end andre.
Du kan deltage i OL.
Jeg bruger ikke mine kræfter. Det ville ikke være fair.
En dag skal vi ikke tilpasse os mennesker.
En dag, men ikke i dag.
- Har du mødt nogen flotte? - Du lyder som mor.
Ikke rigtig.
Det betyder ja. Hvem? Lyv ikke. Jeg kan se dine hugtænder.
Hvor er Kev?
Jeg overvejer, om jeg vil tale med ham, så vi holder pause.
Sagde du, at du ikke taler med ham?
Det var jeg nødt til. Man bør spørge, før man udleverer andre.
Selv hvis den handler om dig, dækkede den kun hele året.
Detalje.
Men han afslørede mig som Blanding i en tegneserie.
Hvem tror på ham? Udover jægere, Mytlinger, formskiftere.
Jeg er med. Så det skete min første dag.
- Og dig? - Kompliceret.
Jeg ville møde nye mennesker, så jeg er med i computerklubben.
Det var uventet, men okay.
Det gik godt. Jeg spillede Medieval Mayhem og kæmpede om slottet mod troldmænd.
- Godt? - Ja, det var det.
Til jeg hørte en bag mig råbe:
"Det knuser dig!"
Så jeg tog affære.
De sagde, computere ikke lige er mig.
Jeg er enig.
For teknisk. Prøv noget mere fra hjertet.
Slowmotion!
Hvorfor stirrer folk på mig og går i slowmotion?
Carmie!
Og dog fortsætter hun.
Ukuelig.
De burde sige til, når de boner gulve!
Carmie, så du og jeg... altså jeg
gik viralt!
Den var på slowmotion...
Kevs tegneserie er ikke problemet. Det er det der.
- Gæt, hvem der taler til dig nu. - Så er der én.
- Flot, venner. - Slowmotion!
- Kev, er du okay? - Nej. Jeg kvajede mig i samfundsfag.
De talte om have. Jeg sagde Atlantillianere.
Det sagde du ikke.
Jo, jeg gjorde. Alle ved, at Atlantis stiger.
Men så lo de ad mig. Jeg er uegnet til high school.
- Ingen går op i, om jeg er her. - Jo, mig.
Men det skal du. Selv når du er sur på mig.
Carmie Henley?
Ved du, at en dag uden sport er spildt?
Jeg er træner C. Jeg så dig løbe i går. Jeg så en video.
Men den viste, at din næste kamp starter her.
Pigen talte langsomt, og du løb. Jeg tænkte:
"Hvor hurtig er hun?"
Så hurtig og stærk og nok god til lange og høje spring.
Viljen til sejr er intet uden viljen til forberedelse.
Prøver fredag! Vov at være god!
- Han taler underligt. - Ja. Vi ses på banen.
Kender alle dig?
Er hun skør?
Carmie kan ikke gå til prøve. Folk filmer det.
Hun bruger måske kræfter og bliver set. Hører du overhovedet efter?
Hvem bandlyses fra kunstklubben? Ikke dem med origami-svaner. Nej.
Men byg et forsvarsværk i papmaché fra det 10. århundrede,
og så ryger du ud!
Du bliver dog bemærket. Selvom det er sært.
Jeg kan ikke være usynlig.
Hallo! Jeg er et menneske her!
Hvad tænker hun på? Det ligner ikke hende! Hun hedder Carmela. Hun er Carmie.
- Hun hader det navn. - Hun har lilla hår. En anden historie.
Tak.
- Må jeg se den? - Mig?
Ja da.
- Venner! - Hvad har du, Benny?
Skrev du den?
Ja, og tegnede den.
Hvad har du der?
Hvad hedder du?
Kev.
Okay, Kev.
Fortsæt. Jeg glæder mig til det næste. Fedt.
- Vi ses. - Ja.
Hørte du, han sagde, den var fed?
- Og de er virkelig seje! - Ja, klart.
Store, stærke, flotte tænder. Og de kan lide tegneserien.
Den handler da ikke om Carmie.
Dylan. Jeg er sej nu. Tydeligt sej.
Unægteligt.
Det er dig.
Fandt dig, Vampling.
Tekster af: Pernille G. Levine