Tämä muuttaa kaiken. Tämä määrittää koko elämämme.
Ei minua. Käänsin selkäni kaikelle, minkä tunsin.
Aika dramaattista. Lukio se vain on.
Homo qui non Mythica, Monstra vel Mixta venatur, inanis est concha!
Mitä? - Sukumme motto.
"Joka ei metsästä myyttisiä, hirviöitä tai sekaverisiä on vain ontto kuori."
Se olen minä.
Vailla merkitystä ja unelmia.
Vau! Tähdenlento!
Liikettä!
Laskua pitää työstää, mutta hyvä vauhti!
Voimani vahvistuvat vain. Siistiä!
Carmie. Olisit voinut kuolla. - Kukas nyt draamailee?
Vaikka on sekin mahdollista. Hän on supervoimakas.
Sama se. Huominen on tärkeä. Pitää olla täysissä voimissa.
Ole varovainen.
Minä ehkä jätin nunchukit, viuhkat ja koukut,
mutta muut metsästäjät, saati sitten äitisi...
Äitini on Aasha, joka asuu kanssani osoitteessa 324 Sheridan Drive.
Se toinen on joku, jota sarjisnainen sanoo äidikseni.
En halua puhua hänestä enää. Onko selvä?
Hyvä.
Ei sekaveridraamaa tänä vuonna.
Noin. Uudet kynnet ekaan päivään.
Jännittääkö sinua?
Ehkä. Hyvällä tavalla, luulisin.
Jätän menneet taakse ja aloitan alusta. Uusi alku.
Useimmat eivät tunne minua, joten voin olla mikä ja kuka haluan.
Ajatteletko kaikkea tuota?
Ja vähän lisääkin, mutta näitä nyt lähinnä.
Millaista lukiossa oli?
Jännittävää.
Vähän pelottavaa. Muut tiesivät, mitä olivat.
Tapasin pojan.
Isänkö?
Ei. - Äiti!
Aloin miettiä, mitä elämältä haluan. Kuka halusin olla.
Niin minäkin teen.
Paitsi se poikajuttu. Ei kiinnosta. Valitsen, kuka haluan olla.
Et voi muutakaan. - Äiti?
Sinusta tulee myyttinen. - Muodonmuuttaja?
Tuhoat koko ihmiskunnan.
Ei!
Tuhoat koko ihmiskunnan.
HIRVIÖ VAI IHMINEN - VAMPYKKA
HUHUU?
LIVESSÄ OLLAAN!
OLEN TAITEILIJA!
VAIN KANSSASI...
HERÄSIN VAMPYYRINA
STOKERIN LUKIO
Muikku!
Anteeksi.
Luokka 3B. - Hups.
Varo. - Mikä luokka? Ei ole numeroa.
Täällä ollaan. Lukiossa.
Uudet ihmiset ja kokemukset. - Varo!
Olenko näkymätön? Kävelettekö silmät kiinni?
Ensiaskel on löytää sopiva kerho.
Ei minulle. Minä vedän incognitona.
Olen se, joka huomataan vasta vuosien päästä,
kun olen kuuluisa, ja kaikki sanovat henganneensa kanssani.
Sinussa on pimeä puoli.
Nyt täytyy löytää täydellinen kerho, joukkue tai seura,
jolla pääsemme lukion virtaan.
Ystävyysrannekkeita!
Seuratkaa minua, tykkäilkää ja jakakaa postaukseni.
Leanna!
Christoph! Muistan sinut.
Ystäviä meistä ei tule.
Tai sitten voimme olla ulkopuolisia friikkejä -
lukion loppuun asti ja sen jälkeenkin.
TIEDEKERHO
Hei, odottakaa!
Varo. - Älä minusta välitä.
Väistä, penska.
Anteeksi. - Sori!
Ihminen tiellä. Auts!
858, 857...
Tässä.
Ei!
Huhuu? Kuuleeko kukaan! Auttakaa!
Huhuu? - Sitten yhteiskuntaoppia. Luokka...
Anteeksi! Ei ollut tarkoitus. Tämä on syytäni.
Vau.
Aika voimat. - Ei ollut tarkoitus.
Aika voimat, muttei nyt taikavoimat...
Olisi pitänyt katsoa eteen eikä tuijottaa lukkaria.
Muutuitko pidemmäksi?
Otsani saa minut näyttämään pidemmältä.
Varo! - Mitä?
Luulin, että he tulivat päin.
Aika otsa. Olen Tristan.
Carmie. Eksyksissä. Siis ekalla.
Tietty. Muuten olisin tavannut sinut jo.
Olisi ollut kiva tavata jo viime vuonna, mutta en ollut täällä, kun olen ekalla.
Keskeytä minut. - Ei tarvitse.
Toivottavasti törmätään taas pian. Jos haluat. Ei paineita.
Hyvä. Ei paineita.
Minäkin toivon, että törmään sinuun. Joo.
No niin.
Katso taakse.
Elämä on upeaa
Onko siellä ketään?
Jalkani alkavat krampata!
Syön frendien kanssa.
Leanna Live on upea. Seuraatko?
En ole Instassa. Pidän matalaa profiilia.
Oletko liittynyt mihinkään? - No daa. Kolmeen kerhoon.
Loistava tapa verkostoitua. Mistä sinä tykkäät?
Ennen juttujani olivat totuus,
oikeus -
ja maailman pelastaminen.
Nyt taas -
minä etsin.
Selkeä homma.
Taidat kuulua tietokonekerhoon.
TIETOKONEKERHO
Mene. Kiitä minua sitten miljardöörinä.
VASARA & TONGIT
Montako kertaa se on sanottava?
Nämä eivät ole Isiksen silmät.
Ovat ne!
Minulla on siitä todisteetkin.
Niinkö? Hyvin mielenkiintoista. Vau. No niin...
Vasarani todistaa toisin.
Jos näet gorgon-sekaverisen vapaalla, ilmoita minulle. Sillä olisi arvoa.
Sekaveriset. Vaikea pyydystää, vielä vaikeampi vangita.
Hyvin arvokkaita. Onko se sen arvoista?
Onko äijällä taskussa mätiä munia? - Ne vain haisevat tuolta.
"Ne"?
Näytät kamalalta. Miten lukio alkoi? - Ei hyvin.
Yläkoulussa olin etäinen, mystinen ja älykäs.
Lukiossa en ole mitään. Näkymätön ja kuulumaton.
Kev.
Et ollut yläkoulussa sellainen, mutta älä huoli.
Lukiossa nimittäin kuolevat kaikki haaveet.
Siitä voi vain toivoa selviävänsä mahdollisimman vähillä arvilla -
ja jatkaa sitten suurempaan särkyneiden haaveiden maailmaan.
Lukion piti olla polku elämän suureen seikkailuun.
No, mistä sitä tietää. Kaikki on satunnaista.
Sait tällaisen.
Loodat eivät siirry itsestään.
Haisee munilta.
Kukas sinä olet? - Ihan tosi.
Metsässä ei tarvitse piilotella sitä, kuka ja mikä olen.
Onneksi muutimme. - Hyvä meininki.
Aikani koittaa. Tunnen sen. Voimani vahvistuvat vain.
Oletko tehnyt päätöksen? - Alan kallistua myyttisyyteen. Miksipä ei?
Olemme vahvempia ja hauskempia.
Totta. - Olemme luontoa. Meitä tarvitaan.
Ihmiset ovat vasta alussa. Entä sinä?
En ole miettinyt. Haluan katsella ensin lukiota.
Aikaa on.
Kunnes ei ole. Soitellaan.
Heippa!
Hei! Tyrmäysmimmi!
Unohditko nimeni? - En ikinä. Carmie.
Harrastatko yleisurheilua? Tietty.
Shortsit, kengät, ja juokset ympäri kenttää.
Olen joukkueessa. Kymmenottelija. - Mikäs muukaan.
Älä tuomitse. Tuletko mukaan? - Siksihän minä tulin.
En sinua katsomaan. Joukkueen takia.
Tekisit tiimistä paremman.
Etkö itse ole hyvä?
Mimmiltä lähtee läppä.
Mestarit ahkeroivat, kun muut eivät. Liikettä!
Kiva nähdä. - Samoin.
SE ON TÄÄLLÄ. EN SAA HENKEÄ.
MITÄ??? NYTKÖ JO???
KYLLÄ.
Leanna Live tuo ekan lukiopäivän päätökseen.
Pakko sanoa, että olen ihan loistava.
Minua rakastetaan, ja miksipä ei? Aloitan trendejä. Rakastan hattuani.
TULEN HETI!
Olen erinomainen kursseilla.
Liityin kokkaus- ja politiikkakerhoon ja tietty väittelykerhoon.
Kukas minut päihittäisi?
VASARA & TONGIT
Ei sisätiloissa, Carmie.
Näytä se.
Mikä sinulla kesti?
Rauhoitan lentämistä, koska on ollut huonoja laskuja.
Kompensoi vahvistumistasi. - Etkö jaa tietojasi?
Näytä, mitä älykäs, luova, salaperäinen paras ystäväni on saavuttanut.
Kaikki meni oikein. Saanen esitellä debyyttisarjiksen piirtäjältä "Kev vaan".
Carmela: Puolivampyyri.
"Ensimmäinen kirja: En pure... Vielä."
Eikö ole upeaa?
Ihanko tosi? Teitkö minusta sarjiksen? - Mitä? No en. En lainkaan.
Kev, sait sen valmiiksi! Hyvänen aika.
Kiitos. - Aivan upeaa!
Onnittelut! - Kiitos.
Teitkö sen yksin?
Mistä keksit kaiken?
Vau. - Huhuu?
Etkö näe samankaltaisuuksia?
Keneen?
En. - Ei.
Onko se...
En... - Ei.
Hyvää työtä, poika. Hyvää työtä.
Yleisurheiluako? - Niin.
Kyllä minä jotain osaan.
Osaat lentää ja olet kymmenen kertaa muita vahvempi.
Pääset olympialaisiin.
En käytä voimiani.
Se ei olisi reilua.
Koittaa aika, kun meidän ei tarvitse pidätellä.
Mutta ei tänään.
Tapasitko ketään söpöä? - Kuulostat äidiltäni.
Enpä oikeastaan.
Eli tapasit. Kenet? Älä valehtele. Torahampaasi näkyvät.
Missä Kev on?
En tiedä, olemmeko puheväleissä. Otin pienen aikalisän.
Puhuitte siis siitä, ettette puhu. - Miten muutenkaan?
Pitäisi kysyä ennen kuin paljastaa toisen.
Vaikka se kertoisikin sinusta, eikä kerro, se kertoi vain koko vuodesta.
Pikkujuttu.
Hän paljasti sekaverisyyteni sarjiksia lukeville.
Kuka uskoo? Paitsi metsästäjät, sekaveriset, myyttiset ja Muodonmuuttaja.
Tajuan kyllä.
Sellainen oli eka päiväni. Entä sinun? - Monimutkainen.
Päätin avartaa maailmankuvaani, joten liityin tietokonekerhoon.
En olisi arvannut, mutta okei.
Kaikki sujui tosi hyvin.
Pelasin Keskiajan kuhinaa, taistelin linnasta velhoja vastaan.
Oliko kivaa? - Oli.
Sitten kuulin takaani huudon...
Se murskaa sinut!
Aloin toimia.
Tietokoneet eivät ehkä sovi minulle.
Samaa mieltä.
Liian teknologista. Kokeile jotain inhimillisempää.
STOKERIN LUKIO
Hidastus!
Miksi jengi tuijottaa minua ja tekee hidastuksia?
Carmie!
Hän vain jatkaa.
Sinnikästä.
Luuttuamisesta pitäisi varoittaa!
Carmie, sinä ja minä... Tai minähän sen postasin.
Se on viraali!
Painoin hidastusnappia, ja...
Ei sinun Kevin sarjiksesta tarvitse huolehtia, vaan tästä.
Puhun sinulle taas. - Yksi ihminen sentään.
Kiva. - Hidastus!
Oletko kunnossa?
En. Mantsantunnilla puhuttiin merenpinnan noususta, ja mainitsin Atlantiksen.
Etkä.
Kyllä. Kaikki sen tietävät, että Atlantis nousee.
Minulle naurettiin. En ole riittävän hyvä lukioon.
Kukaan ei välitä. - Minä välitän.
Sinun on pakko. Vaikket edes puhuisi minulle.
Carmie Henley? Urheilu tekee joka päivästä mielekkään.
Olen Koutsi. Näin eilen, kun juoksit. Tai siis videon juoksustasi.
Näin siitä, että seuraava matsisi alkaa tästä.
Tyttö puhui kyllä tosi hitaasti. Kuinkakohan nopea hän siis todella on?
Tosi nopea ja vahva. Voisi pärjätä pituus- ja korkeushypyssä.
No, voitontahto on turhaa ilman tahtoa treenata.
Testit perjantaina. Uskalla loistaa!
Hän puhuu oudosti. - Näin on. Nähdään radalla.
Tuntevatko kaikki sinut?
Mikä häneen meni?
Ei Carmie voi mennä testeihin. Vanhemmat kuvaavat.
Hän käyttää voimiaan, ja joku näkee.
Kuunteletko minua edes?
Kuka saa potkut taidekerhosta? Ei ne kymmenen origamijoutsentyyppiä.
Vaan se, joka tekee paperimassasta 900-luvun linnoituksen. Ulos vain!
Sinut sentään huomataan, vaikka oudosti. En kestä neljän vuoden näkymättömyyttä.
Haloo! Ihminen paikalla.
Hitsi. - Mitä hän ajattelee?
Ei tämä näytä häneltä. Hahmo on Carmela, hän on Carmie.
Hän inhoaa sitä nimeä. - Violetti tukka. Ihan eri stoori.
Kiitos.
Hei jäbä, saanko katsoa? - Minäkö? Toki.
Hei, tyypit. - Mitäs siinä on?
Teitkö tämän? - Joka ruudun.
Mitä katsot?
Mikä on nimesi?
Kev.
No, Kev.
Jatka samaan malliin. Odotan seuraavaa numeroa.
Nähdään. - Joo.
Kuulitko? Hän tykkäsi siitä!
He ovat tosi cooleja. - Totta kai!
Iso, vahva, suosittu, hyvät hampaat. Ja tykkää sarjiksestasi!
Se ei todellakaan kerro Carmiesta.
Dylan. Olen nyt cool. Näkyvästi. Ei vastaansanomista.
Olet se.
Löysin sinut, vampykka.
Tekstitys: Otto Nuoranne