Погана я атлетка.
Агов!
«КАЖАНИ СТОКЕРА»
Я не потраплю в команду без сил.
І не думай. Тебе побачать.
Уся школа. На трибунах можуть бути мисливці.
- Кармі? Кармі, ти слухаєш? - Так.
- Він? Ідеш у команду заради новенького? - Це ми новенькі. Він другокурсник.
І ні. Я роблю це для себе самої.
- Що за велик? - Моя нова робота.
Крутезна, думаю, у мене справжній хист.
Яка?
Це старі ЗМІ, але я їх відроджую.
Вибач.
Так, це Ділан. Моя шефиня. Щось нагальне.
- Може, тебе підвищать. - Алло? Мем?
Так?
Звільнений?
На якій підставі?
Він уже падав, коли газета влучила.
Купиш велик?
МОНСТР ЧИ ЛЮДИНА ФЕЙ-ВОЇТЕЛЬ — ВАМПЛІНҐ
ПРИВІТ?
МИ НАЖИВО!
Я ХУДОЖНИК!
ЛИШЕ З ТОБОЮ...
Я ПРОКИНУЛАСЬ ВАМПІРКОЮ
МОЛОТ І ЩИПЦІ, КОМІКСИ
- Чому ти не рекламуєш свій комікс? - Тобто? Он він.
- І все? - Якщо зайдуть, то куплять.
Кеве.
Треба донести його до мас.
Чи хочеш закінчити, як Томас Брендан?
Найкращий графічний романіст усіх часів? Авжеж, було б супер.
Ні, не супер.
Знаєш, що його виганяли з усіх екранізацій його творів?
Скільки грошей утратив, бо відкидав правила?
- Мене це не хвилює. - А мало б.
Анонімність — бідність.
Тому ми представимо твоє ім'я світу.
- А якщо я не хочу представляти? - Хочеш.
Хочеш.
І знаєш що?
Будемо прямо тут підписувати комікси.
Зробимо тебе популярним, а тоді...
У «Молот і щипці» приходитимуть читати.
І тоді всі повернуться до мене.
Готуйся, Кеве.
Бо слава — це шалений коник.
У нас були гарні часи.
Обережно!
- Привіт, Кеве. - Що відбувається?
Нічого.
Колись я був найкращим мисливцем у місті. А тепер...
Вигнали з комп'ютерного й мистецького клубів, звільнили зі ЗМІ.
Газетяр?
- Вони зникнуть, перш ніж ти випустишся. - До чого я докотився?
Стривай, що ти тут робиш?
Зазвичай я приходжу сюди вдень, аби помедитувати.
Так рано тут нікого немає. Ви з Кармі сови.
- Я дуже здивований. - Що бачиш мене в моєму сховищі?
Нашому сховищі.
Уже ніщо не моє.
- Колекціонер хоче підписувати книги. - Хіба це не добре?
Ну, можливо.
А якщо зрозуміють, що я шахрай? Що я наслідую майстрів?
- Або гірше: якщо ніхто не прийде? - Я буду. І Кармі. Це вже двоє.
Що це?
Це щоденник мого прапрадіда Абрагама.
Перший Гелсінґ-мисливець.
Найкращий. Почав із Дракули. Усе записав.
Монстри, міфічні, мішані. Види, висліди, картинки.
Усе тут. Доповнювали всі Гелсінґи-мисливці.
Медісон.
Моє останнє.
- Ти не написав про її втечу? - Ні!
Гелсінґи ловлять, а не відпускають.
- Не може бути! - Що?
Гадки не маю.
Цей лист написав Абрагам. Дата — 1903 рік.
«У чиїх руках ти б не був, стережися. Цю таємницю не розкрити мені.
Тут відповідь, як покласти край тіні міфічних.
Розгадай цю загадку. Витлумачиш не так — урветься нитка життя».
Це жорстко.
Ні. Ні, це... Це моя доля.
СТАРША ШКОЛА СТОКЕРА
КАРМЕЛА
- І ти думав промовчати? - Не хотів роздувати це.
Надто пізно.
Мені вже Колекціонера не зупинити.
Гаразд, просто визнай. Твій комікс — про мене.
Я не бачу цього. Ні.
Перше правило прикрашених шафок: блискітки — ваші друзі.
Скажуть, що ваша шафка — вираження вас самих.
Ні. Досягнете куди більше, виражаючи мене.
- Що ти робиш? - Мені треба в шафку.
Книжки заждуть. Це куди важливіше.
Більше порад — за вашу підписку.
Підписуйте «Леанна наживо», аби я побачила ваші шафки.
А може, і підпишуся. До зв'язку.
Привіт, Кармі. Кеве, вітаю з підписанням.
Дякую.
Кармела, зірка мого коміксу, схожа на Кармі, мою найкращу подругу?
- Та ні. - От-от.
Ти не пуп землі. Я — так.
Побігаємо потім?
- Перед пробами. - Так. Авжеж.
Побігаємо, розігріємося, провітримося.
- Авжеж. - На доріжці після п'ятого уроку.
Па-па.
- Боже. Ти бачила? - Так.
Він залицявся до мене.
Який милий.
Можемо забути про нього на мить?
- Я стресую, що ніхто не прийде до мене. - Не хвилюйся.
Я прийду, і Леанна теж.
Гляну на свій розклад. Ходімо.
Не шумерська, не аккадська, не арамейська.
- Зроби перерву, сонце. Утомиш очі. - Не зараз, мамо. Дякую.
Я розшифровую стародавню мову.
Це може врятувати світ.
Гарно. Але все ж треба щось поїсти.
Давай.
Чекай. Ти знала прапрапрадіда Абрагама?
Ні. Але знаю, що він був першим Гелсінґом в Америці.
- І, авжеж, зробив собі ім'я. - Я знайшов це в його щоденнику.
Не збагну, яка це мова.
Йому понад 500 років.
Дуже на нього схоже. Він любив загадки.
На один день народження Абрагам послав твого діда на тижневі мандри
шукати подарунок.
Що виявився листом зі словами:
«Найкращий подарунок — це подорож».
Для твого діда це було важке шестиріччя.
Ага.
Здається, у гаражі є коробка з його речами.
Може, щось поможе...
Горизонтальний рух через вертикальну силу.
Точно. Гаразд.
- Готова змагатися? - З тобою? Звісно.
Чекатиму тебе на фініші.
А якщо я буду перша?
Готова?
Уперед!
- Як ти... - Може, ти кращий тренер, ніж думаєш.
- Кармі, що це було? - Перепрошую?
Ти перемогла мою зірку?
Ні, Трістан і не старався. А ще він дав мені кілька підказок.
Що діють. Командна робота здійснює мрії.
Приходь до нас на проби.
Пам'ятай: ми пропускаємо 100% ударів, які не приймаємо.
- Трістане, командна піца ввечері. Будеш? - Звісно.
- А ти? Ти майже членкиня. - Мої батьки не люблять шкільних вечірок.
Давай. Лише шматок. І підеш собі.
Гаразд. Один шматок.
Де Карм?
Готується до проб. Скоро прийде.
Ти чув, Білле? Наша дитина ступає в дорослий світ.
- Ти справді підписуватимеш комікси? - Так.
Чому ти?
Так, чому ти?
- Чого ви хочете? - Безплатні примірники. Точно прийдемо.
Нащо вони вам?
- Тобто? Ми сім'я, Кеве. - І ми можемо провести рекламу.
- Ми маємо купу підписників. - У нас під контролем кожен гравець міста
в радіусі 15 кілометрів.
Ми тобі потрібні. Примірники в обмін на повний зал.
А вам можна мати соцмережі? Це не є щось важливе.
Важливе. Провал розчавить тебе.
Твоє перше підписання коміксів, а в «Молоті й щипцях» порожньо.
Кар'єра закінчилась, і не почавшись.
КЕВ Я ПРИЙШОВ ДО ТЕБЕ НА ВЕЧЕРЮ, ТИ ДЕ?
Десять шматків. Новий рекорд команди. Оце в тебе таланти!
Повна сюрпризів.
МАМА ТИ ДЕ?
Принесу зараз холодний напій для шлунку.
Дякую.
Нині всі про тебе говорять.
- Сподіваюся, лише хороше. - На жаль, так.
Жартую.
Я теж іду на проби. Ти моя найбільша суперниця.
Ой. Я нова в спорті, і є багато проб.
- Обидві пройдемо. - Я так хочу пройти!
Мама була капітаном команди, й обидві сестри теж бігали тут.
Це мов традиція.
Я тут. Холодне, як лід.
Хай там як, хай виграє найкраща! Удачі.
І тобі.
Будьмо.
Класика.
Гоблін.
ДІЛАН КЕВЕ, Я ЗНАЙШОВ ЗАЧІПКУ!
Люблю такі вечори.
Красиво.
- Щось тривожить? - Просто думаю про проби.
- Не знаю, чи вдасться. - У тебе вийде.
Відважся. Не давай задньої.
Може, якраз і треба дати задню. Це нечесно щодо Стейсі.
Вона тренується рік, а я прийшла...
Ні. Не можна глушити своє світло, аби засяяло чиєсь. Це неправильно.
Чекай. Скільки ми тут?
- Десь три години. - Що?
Мої батьки будуть люті... Телефон. Боже, де він?
Може, усередині.
Цей?
Спасибі.
Зле. Батьки мене приб'ють.
Мені кінець. Поговоримо якось пізніше.
Ні, я по куртку. Проведу тебе.
Що діється?
Команда запросила на піцу, було круто потусити зі старшими.
І ти не могла набрати? Написати?
Хоч щось? Це неприпустимо, Кармело.
Ми переживали.
Ти старшокласниця, але ще не доросла.
Маєш казати нам, куди йдеш і що робиш.
Добре. Вибачте. Я зрозуміла. Це не повториться.
Ні. Ти не розумієш, як це серйозно, Кармі.
Вибачення не досить. Іди до себе. Наслідки обговоримо потім.
Кажу ж, я зрозуміла. Про що ще говорити?
Що це за поведінка? Не знаю, що з тобою.
Бо ви й не уявляєте, як це — бути мною!
Спізнилася на дві години? Через тусу? Мама карала мене на місяць.
- Але я була з командою. - І?
Той хлопець — у команді. Мовчу. Розкажи мені все.
Ти забула про гнів батьків. Але...
Його звати Трістан, він другокурсник.
Красивий, спортсмен і дуже милий.
І...
Ти його любиш.
- Кармі, без телефонів. - Па-па!
У тебе вийде. Викладись на повну.
Не щади смертних.
Смертних? Звучиш, як Локі.
Він має рацію. Боги мали правити.
Переможи.
КЕВ У «МОЛОТІ Й ЩИПЦЯХ»
АВТОГРАФИ
Оце круть!
- Тут нікого немає. - Ще рано.
Хлопці. Ви готові?
Та-дам!
- Подобається? - Кошмар.
- Ну, Кеве, це... - Ні.
До підписання година, Кеве. Готовий? Бо пора.
Якщо нині буде фурор, нас запросять на «Фан-Кон».
Він принесе тобі фанів, ми їх помножимо, будеш зіркою,
і тоді потечуть гроші.
Ні. Я не готовий. І ніколи не буду готовий. Я не впораюся.
Знаєш, скільки коміксів я розгромив своїми рецензіями? Скільки мрій знищив?
Я не витримаю такої перевірки. Я пас.
Так. Він готовий.
У Кармі 4,2 метра?
Одне срібло й дві бронзи?
- Тренер узяв тебе! - Справді?
Дякую, що тренуєш мене.
Залюбки. Ще одне.
Біг на 90 м.
- Чотирьох найкращих візьмуть. - Гайда.
Ти краща за інших дівчат. Можеш виграти.
Яка різниця? Я вже в команді.
Але треба виграти всюди.
Так.
Наступний?
Прошу.
Привіт.
Неймовірно.
Невідомий старшокласник Кев — сенсація у світі коміксів.
Як й інші зірки з однослівним іменем:
Ріанна, Бейонсе, Зендея — Кев улаштовує фурор. Скоро перше інтерв'ю.
Підпиши.
Кожен 40 баксів.
Не для нас.
Глянь на них. Більшість — геймери.
Ми їх привели,
ми їх можемо й забрати.
А що я казав, Кеве? І це лиш початок.
Наступна зупинка — «Фан-Кон».
Кармі, ти зможеш!
Знищ усіх! Так!
Кармі, не гальмуй.
Що ти робиш?
Не дай їй перемогти.
- Гайда! - Давай! Що?
- Я думала, ти переможеш укінці. - І я.
Супер!
У мене вийшло!
Так! Боже! Моя сім'я буде мегащаслива!
- Продовжую традицію! Дякую за програш. - Я не програла. Ти виграла.
Чудово, дівчата.
Анусрі, Табіє, Карлі та Стейсі, ви в команді з естафетного бігу.
- Кармі, на заміні. - На заміні? Уже десь чула.
- Молодець. - Молодець.
Вийшло.
Чекайте.
Кев.
ПІДПИСАННЯ В КЕВА ГОДИНУ ТОМУ.
ВИБУХОВИЙ РОЗПРОДАЖ
Пішло краще, ніж я очікував.
- Твої фани люблять тебе. - Так!
Бо я один із них. З їхнього кола. Я долаю межу між творчим і комерційним.
Це важко, але вони знають: я передусім фанат.
Не тямлю, про що ти. Але так тримати. Попереду успіх!
Кев. Я не встигла?
- Нічого. - Точно?
Бо я відчуваю несправжні «нічого».
- Не вірю тобі. - Я проґавив проби. Що там?
- Я потрапила в команду. - Та ну!
Вітаю!
Так. Ми просто розриваємо цю шкільну гру!
Кеве, ходімо. Не приділяй публіці забагато часу.
Публіка пішла.
Це мої друзі.
Поки що.
Але коли досягаєш успіху, з'являються нові друзі. Кращі.
Допоможеш зі столом? Важкий.
Можеш? Дякую.
У світі диваків Колекціонер — точно чемпіон.
Кармі, ти мусиш це побачити.
Це якась мова?
Так, гоблінська.
Гобліни існують?
Так.
Овва, які красиві букви.
Майже гіпнотизують.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як