Ні!
Не може бути.
Я не піду без нього на «Фан-Кон». Точно тут.
Де воно?
Якби я була зниклим вбранням, де б я була?
Ну Кармі! Ми й не вдаватимемо, що знаємо тебе.
Ей, Джей, я ж сказала, зі мною не можна.
Ти найгірша сестра.
- Думаєш там ночувати? - Я не братиму всього цього.
Я обрала вбрання для презентації нового коміксу Кева,
але не можу його знайти.
Ти не змінилася.
Ідеш із нами?
З тобою й твоїми людьми? Нізащо. Лети зі мною.
- Швидше впораємося. - Не можу.
Кев переживатиме через презентацію.
Стривай. А ви ж не розмовляєте.
Так. Але все одно мушу його підтримати.
Я пообіцяла.
Сподіваюся, він відплатить так же.
Ти будеш у захваті. Серйозно, ти відчуєш, що ти
між своїми.
Пора. Побачимося з іншого боку.
Відійди трохи.
Каже, що хоче бачити мене на іншому боці.
Знайшла.
ІКЛА ВАМПІРА
«Фан-Кон», я йду.
МОНСТР ЧИ ЛЮДИНА ФЕЙ-ВОЇТЕЛЬ — ВАМПЛІНҐ
ПРИВІТ?
МИ НАЖИВО!
Я ХУДОЖНИК!
ЛИШЕ З ТОБОЮ...
Я ПРОКИНУЛАСЬ ВАМПІРКОЮ
«ФАН-КОН»
ВІТАЄМО НА «ФАН-КОНІ»
РЕЄСТРАЦІЯ ТУТ
Вітання з найбільшого гік-фестивалю світу, «Фан-Кону».
Купа фанів на презентацію Кева! Вам сподобається.
Круто гікам на «Фан-Коні».
- Коментуйте фестиваль. -«Фан-Кон».
Це зібрання крадіїв ідей, торгашів і дурисвітів.
Художники, письменники, автори графічних романів.
Уся палітра людства й не лише в одному місці під моїм прицілом.
- Я народився для цієї миті. - Так.
СОРОМИТЬСЯ КАМЕР? ХА-ХА! ГАРНИЙ ОБРАЗ!
Чую ваші думки. Я? «Фан-Кон»? Чому? Для вас, мої леанналовери.
Покажу залаштунки презентації Кева. Пам'ятайте, любити мене — любити себе.
Дивіться, хто тут. Кармела!
- Кармі, не тікай. - Ми взагалі знайдемо Джул?
Якщо вона тут, то так.
Але ці окуляри виявлять усіх горгонів під людською подобою.
Ну, Ван Гелсінґи не помиляються.
А тепер послухай, друже.
На «Фан-Коні» ніщо не є тим, чим здається.
Те, що здається безкоштовним, насправді не є безкоштовним. Ніколи!
І не дивися в очі представникам секцій.
Хіба ти готовий заплатити сотні баксів за мерч.
Вони майстри мистецтва переконування.
Та ну? Мене хотіли вистежити, уникнути або вбити всі міфічні істоти.
- Якось упораюся. - Усі так думають.
Аж тут охорона Залізної людини не дає сфоткатися,
кидає тебе об землю й проганяє на десять років.
У тебе так було?
Ні. Та яке. Перепрошую.
Квиточки.
- Гайда. - Ти вже розмовляєш зі мною?
Ні, я просто ввічлива.
- Чому ти взагалі тут? - Через Трістана.
І щоб підтримати тебе. Навіть зробила тупий косплей. Будь ласка.
А хто просив? Дякую. Я можу й не розмовляти.
- Добре. - Добре.
Розкажи, де ти черпаєш натхнення.
Я не в настрої.
Гаразд. Я вернуся за мить.
Гляньте мої десять найкращих шкільних моментів. Я оновила.
Ви двоє, зберіться!
Це псує мій... наш контент.
Це жахливий настрій для прем'єри коміксу Кева.
- Я зібраний. - Нізащо.
Зробімо психологічну вправу, яка врятувала наші з мамою стосунки.
Кармі, назви хорошу рису Кева.
Якщо мовчиш, дивимося всі мої уроки контурування.
Добре! Гаразд.
- Кев уміє зберігати секрети. - Чудово. І?
- І? Ти сказала: «Рису». - Не чіпляйся до семантики. Говори.
І він багато на чому знається. Справді.
Усіляких речах, які не мають сенсу. До пори.
Супервідповідь. Кеве, тепер ти.
Зробити знову зачіску?
Вона бачить у мені те, що інші — ні.
Завдяки їй я відчуваю, що я свій.
Що я важливий.
- Ми всі тут, бо ти важливий. - Справді?
Так. Дуже.
Я скучив за тобою.
І я. Я нікуди не пропадала.
- Пропадала! - Це якраз ви з Діланом...
Гаразд! Тільки не знову.
Урешті возз'єдналися. #КевКарм. Почну подкаст. Джаміло Джаміль, учися.
- Фото з перемир'я! - Дякую.
Гаразд.
Купа таких гіків, як я. Як ми.
Привіт, Кармі, Кеве. Мир, не мир?
- Мир. - Безумовно.
Супер, бо ви мусите це побачити.
Круть.
Що це?
Винахід Гелсінґів. Горгонокуляри.
Глянь на Колекціонера.
- Ану віддай! - Він горгон?
Ви щойно про це дізналися?
Що таке горгон?
Міфічний, від погляду кам'яніють. Їх рідко запрошують.
Ти готовий?
Полювання розпочато. Бувайте.
Кеве!
Ого.
- Що це? - Це твій розклад.
- Ми тут на день. - Ти використаєш кожну секунду.
Леанно, тут переважно зміни твоїх нарядів.
Ми команда. Тож його розклад і мій теж.
- Де ж ти? - Трістан?
Так. Казав, покличе, коли прийде.
- Але, може, шукає мене. - Пошукай його. І приходь у мою секцію.
З ним. Якщо він твій друг, то й мій.
Дякую, Кеве. Прийду. Обіцяю.
- Клас! - Тут так прикольно!
Овва! Круте волосся. Ти дуже схожа на Кармелу.
Але зовсім інакша.
Дякую. Я... Ні, не...
Гаразд.
Стоп, чекай.
Внутрішнє сяйво вамплінґів видно на фото. Ти Кармела! Справжня!
Ні. Це макіяж.
Народ! Це вона! Кармела!
- Невже! - Це неймовірно!
Ні. Це не я. Ти помиляєшся.
- Вона міфічна! - Мішана!
Вамплінґиня!
Дивіться! Горгон!
Де? Боже! Не може бути!
- Де вона? - Вона існує?
Хочу її профіль!
КАРМЕЛА
КЕВ ПРОСТО КЕВ!
Леанно, нащо ти все це робиш?
Через це.
Привіт, Кеве!
- Привіт! - Вони тут через мене?
Коли кличу леанналоверів, вони йдуть і платять.
Автограф — десятка. Фото — 20.
Це просто сон.
Це твої фанати. Гайда. Так. Сідай.
Привіт, Кеве. Шикарний комікс!
Про кого новий комікс?
- Дякую. - Гаразд.
Привіт, Кеве.
Добре. Наш план:
секції від A по Ж мої,
від З по К — твої. Зустріч тут за 1 400 годин.
За 1 400. Добре.
О шостій? І що із секціями від Л по Я?
Це стоянка. Вона замала для паркувальниці. Зосередься.
- У нас лише одна пара окулярів. - Мені їх не потрібно.
Я впізнаю свою дочку будь-де.
Це старе фото.
Будь-де.
Вона побігла туди. Хочу селфі!
Куди вона зникла?
Нарешті. Уже думала вити.
- Ти... - Так. Мішана.
Овва. Ти дуже прикольна.
- Як ти знаєш, що я мішана? - Перше: ехо-швидкість.
Друге: непереконливий костюм.
І, що найважливіше, по всіх нас видно.
-«Нас»? - По мені й моїх друзях. Ходи знайомитись.
Ти зустрічала мертінів? Чи спектрів?
Овва.
Я не одна. Ви інакші.
Як і я.
А ти хто? Якщо не секрет.
Вамплінґиня? Круть.
Я так і знала.
- І якщо не секрет, а хто ви? - Є-лена — мертіна. Русалка-початківиця.
Мої сили ще не зовсім розвинені, але вода — моя пристрасть. Відступи.
Круть!
Показати, що справді круть?
- Томас обожнює це робити. - То ти...
Спектра. Півлюдина, півдух.
Мої люди.
Твоя черга. Покажи, що ти вмієш.
- Давай ще раз. - Потім. А які твої сили?
Я баншіанка. Одна з моїх сил — голос.
Вибач. Я щось пропустила?
Ну...
Овва, це... зручно.
Кармі. Нарешті. Де ти була?
З моїми друзями-мішаними. Жасмін, Томас, Є-лена. Трістан. Фей-воїтель.
Привіт, народ.
- З тобою хочуть познайомитися. - Ще побачимося.
Сто відсотків.
Усе це не того рівня.
У вас є ще щось? Щось темнішого кольору?
- Чудово. Це непогано... - Що ти робиш?
Колекціонер колекціонує.
- Сподобається їй? - Я знайшов її.
- Що? - Ти не почув мене?
Вона тут.
- Що казати? - Може, «вітаю».
- Краще «привіт». - Отам.
Це вона.
Чого ти чекаєш? Іди.
Вітаю.
- Привіт. - Ой. Вибачте.
Я сплутав вас...
із деким.
Дуже перепрошую.
- Привіт. - Привіт.
Ти прийшла. Ходи до стенда!
Не тут. Вона завелика.
Мені не знайти її.
- Селфі? - Ми любимо селфі.
Сир.
- Салют, Кеве. - Ти бачила Кармі?
- Вона казала, що прийде. - Так і буде.
Коли відповідаємо на запитання?
- Будуть запитання? - Салют.
Так, це моя нова геніальна ідея.
Я маю показати людям, хто ти насправді.
Гаразд, але я покажу лише частину себе.
Є темні закутки, які я не буду досліджувати.
Лякаєш і вражаєш мене водночас.
Підписуй!
- Шоу починається! - Дякую.
ЦЕ ДЛЯ ПРОСТО КЕВА!
Щиро дякую, Кеве.
Невже ми тут? Я вперше бачу стількох себе.
- Тобі весело? - Страшенно. Обожнюю «Фан-Кон».
- Уявляю, як це — завжди так жити! - Не уявляй. Хай люди ховаються від нас.
Наша черга.
Годі підлаштовуватися.
Ласкаво просимо.
Як й обіцяв.
- Привіт, Кармело. - Я Ктармі.
Ти знаєш, хто я?
- Ні. - Кармі.
Я — твоя мати.
Моя мати не покинула б мене.
Я відіслала тебе, щоб захистити.
До того дня, коли ти завершиш битву
між людьми й міфічними.
Виконавши пророцтво.
Ні. Мені байдуже на пророцтво. Мене виростили люди. Хороші люди.
Я не поведу тих, хто хапає мішаних і не дає їм права вибору.
Я збираю мішаних, аби захистити їх від людей.
Які вбили твого батька.
Твій тато був людиною.
Він зник, коли ти народилася.
Ні!
Ти не можеш здатися. Вона ще може бути тут.
Ділане, не всі казки закінчуються фразою «довго й щасливо».
Привіт, Гелсінґу.
- Ми знайомі? - Що з тобою таке?
Набережна? Гоблін?
Як це не впізнаєш?
Їх ти точно пам'ятаєш.
Гоблін?
Згадав.
Як там та вамплінґиня? Кармела.
Вона тут?
Так. А що?
Спокійно. Слухай, де ти їх узяв?
Зробив. Аби шпигувати за горгонами.
Вони здатні на трішки більше. Малий, я тобі й не потрібен був.
У них ти й сам міг би їх прочитати.
- Що? - Маєш листок?
КАРМЕЛА
МІФІЧНА
Ти казав, це на зло.
Добро, зло. Уверх, униз.
Яка різниця?
Твій батько прикривав нас, поки ми тікали від мисливців.
Тебе треба було ховати, захищати, доки ти не зрозуміла б,
що ти завершиш війну й об'єднаєш у мирі всіх людей і міфічних.
У мирі?
Я хотіла позбавити тебе цього тягаря до юності.
Тому я віддала тебе сім'ї, яка могла тебе захищати.
То я була бажана?
Я прагнула всього для тебе й для всього нашого світу.
Я мала захистити тебе.
Після століть болю ти об'єднаєш два світи.
Ти збрехала мені.
Я ніколи не житиму під людьми.
Їх треба знищити.
Ні!
Трістане, що ти накоїв?
- Я не одна. Ви інакші. Як і я. - У старшій школі все йде за твоїм планом.
Це найкращий день мого життя.
Я йду на танці!
Наш малюк. Зовсім доросла.
Кармело?
Я не одна з вас. А він бачить у мені мене.
Допоможи!
Мені страшно. Як я можу думати, що можу це зробити?
Ні!
- Я ще невміла. Я ніхто. - Ніколи так не кажи.
Потрібно дещо підправити.
- До зустрічі. - Кармело?
Хочеш бути особливою, а не аутсайдеркою?
Чому ви всиновили мене?
Ми не були певні, що зможемо мати дітей.
Я люблю вас.
Я думав, у нас ще буде рік до змін.
- Ще рік, аби бути дітьми. - Я ще дитина.
Вамплінґеня.
- Не думала, що я дивачка. - Ти моя найкраща подруга.
Я перервала нічим не примітну смугу.
Будь ласка.
Повернися до мене.
Облиш її. Не вона нам потрібна.
Міфічних проти людей поведу я.
Ти потрібна нам.
Мені.
Кармело?
Не покидай мене.
Ти потрібна мені.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як