Ništa ne pali.
Ne znam što je.
Pomažu samo pilsevi i pisanje fanfica.
Moj terapeut kaže da ne mogu samo maštati i krasti tatine psihotropike.
Ali živo me zaboli.
Ovi ljetni praznici razvukli su se kao da su od gume.
Nikad kraja.
Nama je škola ipak drugi dom.
Mi smo svi velika obitelj, vjerojatno sam i ja vama nedostajala.
Jako.
Stvarno jeste.
U listopadu
drugi razredi idu na izlet na neobično mjesto, u Malbork.
Ondje ćete ići u razgledavanje jedne iznimne zgrade.
Najveće svjetske...
Izlet u Malbork. Obići ćete najveću svjetsku svjetovnu zgradu od opeka.
- Da? - Pričekat ću da dođem na red.
Ma ne.
Imaš riječ.
Izvoli.
Vozač bijelog Mercedesa s tablicama WX 5236
neka hitno preparkira svoje vozilo.
Sori, kad sam pod stresom, nabacujem fore. Neduhovite.
Ali iskreno, teško je nadmašiti „najveću svjetsku svjetovnu zgradu od opeka”.
A ja?
Ja sam Leon.
Stipendist sam i dolazim iz maloga grada.
Dakle, bude li trebalo preparkirati konja, javite.
I imam ogroman prigovor na poljski obrazovni sustav.
Pozdravimo Leona.
Eto, imat ćete priliku obići iznimnu građevinu.
Najveću svjetsku svjetovnu zgradu od opeka.
Putovat će se autobusom.
A u prosincu...
FANFIC
KRATKA PRIČA U KOJOJ SE ISPREPLEĆU FIKTIVNI I STVARNI LIKOVI,
PIŠU JE FANOVI, A IZLAZI NA INTERNETU
Bljuje mi se.
Pola mog života mi se bljuje.
A u drugoj polovici mi se spava.
Arture.
Nešto ti je ispalo.
Ne važe se tako.
- Molim? - Pola je pojedeno.
Može ovako?
Bok. Čuvaj mi mjesto u redu, molim te.
Da skoknem do električnih alata.
Šalim se, sori.
Mogu li vas nešto zamoliti? Recite mom prijatelju što je na akciji.
Sramežljiv je, pa se boji pitati.
Kolegica je pogodila. Kupujem na sniženjima, a sramim se.
U redu je.
Bok.
- Emilka. - A ti?
To je Tośka.
Pusti je, uvijek je takva.
- Hoćeš s nama na pivo? - A ne.
- Lovac na popuste ima drugi dogovor. - Ma daj?
Fora lak.
„Fora lak?”
Fora ti je s mora.
Ma jebeš to.
Koncert je dobro prošao, dapače, odlično.
Dvadeset tisuća ljudi vrištalo je koliko ih grlo nosi i pjevalo s njim.
Njegova najveća turneja primicala se kraju.
Na svu sreću, zato što je već bio na rubu snaga.
Zbog svoje slave, zvjezdanog statusa,
svih tih ljudi oko sebe.
Sišao je sa scene. Asistentica ga je dohvatila.
Ali on je razmišljao samo kako bi se zavukao u svoju...
- Dobar lak - Garderobu?
Tko je to? Jesi li čula?
ZVIJEZDA
Fora
Fora lak
Što?
Nemoj mi prodavati priču da ti nisi zeznuo, Andrzeje.
A da možda nazovem staklara?
Ma kojeg staklara?
Što je tebi? Znaš li ti koliko ovo košta?
- Bok, tata. - Bok.
Bok.
Nisi me mogao nazvati? Ne bih bila došla.
Ništa strašno. Pola sata pa idemo.
Gladna sam sad.
Dobro, šefe. Ja ću to riješiti.
-Što ćeš riješiti? - Učvrstit ću to i pospremiti.
Bez brige.
Dobro, pospremi. I ono isto. Zašto stoji uspravno?
Treba ga poleći da ne polupa i druge prozore.
Rekao sam ti ja, Andrzeje.
Šefe, spomenuli ste neki predujam.
- Početak školske godine? -Što?
Lijepo izgledaš. Elegantno.
-Školska godina je danas počela? - Za školu se ne sređujem.
Uostalom, to se tebe ne tiče.
Istina.
Mislio sam da...
Možda bi jednom htjela recimo...
Ne.
-Što ne? - Ne želim izaći s tobom.
- Jer radim za tvog oca? - Ne!
- Opusti se... - Ma što to radiš?!
- Ha? - Ocjenjuješ me?
Što?
Odjebi! Ne diraj me!
Daj!
Jesi li ti normalna?
Jebote! Zašto imam želju svakog rastrgati na komade?
Zašto mi dođe da...
Pa dobro.
Može.
Moraš li biti takva pred mojim radnicima?
Ne možeš se bar jedanput ponašati kao normalna djevojka?
Pa se, recimo, nasmiješiti, pristojno razgovarati, nešto reći?
Umjesto da si stalno nadurena, mrzovoljna i kivna.
Ne ide mi to u glavu, Tosia. Što te muči, da čujem?
Ništa.
Nešto sam te pitao. Reci mi, što je?
Kupio sam ti tampone.
Nisi mogao kupiti uloške?
Tražila si tampone.
Ovo su dodali gratis.
Pogledaj.
Menstrualna čašica veličine L.
Za ljude koji su rodili.
Izgledam li ja kao da sam rodila?
Pustite me.
Pusti me.
Stari, puštaj!
Pusti.
NADRKANA PEPELJUGA
Srećo!
Vjerojatno trebate nekog da vam pjeva?
Dečki, dajte, pustite me.
Možda mi zbilja treba vokal?
Požuri se da ne zakasnimo.
Sad ću.
PREDOBRO, NEMAM RIJEČI
IMAŠ DARA
DOBRO, FORA - SUPER - VRH
ZVIJEZDA SE SMIJALA KAO RIJETKO KAD.
ZVIJEZDA JE IMALA OSJEĆAJ DA SU SLIČNI.
Bok. Što se radi?
PEPELJUGA MU JE DOŠLA U GARDEROBU. ELEKTRICITET! MAGNETIZAM.
Što je?
PREDOBRO! UŽIVAM DOK TE ČITAM!
Fora lak
Mrozowska, dođi.
S koje si ti modne piste sišla?
Ja sam ovdje, lutko.
Dobro jutro.
Dvanaest minuta poslije zvona. To je izostanak.
- Ispričavam se. - Možete ići.
Mogu li ostati na satu?
Ja svoje kažem samo jedanput.
Dobro, oprostite.
Što ti je to?
Pepermint.
Brže, djevojke! U ritmu!
- Neće me pustiti na maturu. - Ma nije valjda!
- Neću maturirati. - Hoćeš, Matylda.
- Poznajem dobrog instruktora za zemljopis. - Brže!
Znaš koliko instruktora za zemljopis ja poznajem?
Jače, Emilia! Vidim te!
Brže, djevojke! Držite tempo!
Jedan! Dva! Tri! Tako!
Tośka.
Ono da je prošli fanfic bio prekratak,
time sam samo htjela reći da je toliko dobar da je mogao biti duži.
Držite tempo, djevojke!
Dobro je!
Super je onaj novi lik, nadrkana Pepeljuga.
Top ideja.
Baš top.
Roksana, molim te. Ne forsiraj.
Eh, uspjela je!
Dobro je!
- Hajde! Naprijed! - Trči!
Hajde!
Daj!
Naprijed!
KAKO LAK? JE LI I DALJE NAJLJEPŠI U GRADU?
Ma daj se sredi!
Ne igra se tako.
S kim se ti dopisuješ?
- S Tośkom. - S kojom Tośkom?
Našom Tośkom.
- Dopisuješ se s Tośkom iz našeg razreda? - Da, pa?
Čudna je.
Nije da je antipatična. Samo čudna.
Po čemu?
Zašto što je otpilila Maksa.
Tosia!
Čekaj!
Dođi večeras k meni.
-Što hoćeš od mene? - Moram li nešto htjeti?
Nisam zainteresirana, dobro?
Bit će neka ekipa iz škole.
- Napravit ću ti guacamole. -'Đenja.
Kako idu priče, Tosia?
- Fanficovi. - Pa da. Kako ti idu fanficovi?
Dobro. Ljudima se sviđaju.
Baš dovršavam jedan. Ali...
Ali što?
- Hoću da mi propišete terapiju. - Tosia...
Opet uzimaš očeve lijekove?
- Rekli smo da nećeš. - Ništa ja nisam rekla.
Ako mi ne date recept, neću više dolaziti.
Vidim da si ljuta. Ali nema veze.
- Ljutnja daje snagu za promjene. - Ne želim se ljutiti, kako ne razumijete?
Nemam snage za ljutnju!
Moraš se riješiti ljutnje, Tosia.
Inače će se ona epizoda samoozljeđivanja ponoviti.
Dođi sa mnom. Hajde.
MENADŽER
Strvinari, već žderu.
NI VLASTITI MU MENADŽER NIJE VJEROVAO.
Sjetio sam se tebe. Pripremam projekt za sljedeću sezonu. Ali ono...
Čekaj. Samo malo.
Bez njega. On je gotov. To mu je labuđi pjev.
Imat ću te na umu. Dogovorit ćemo se.
Zabavite se! Jedite samo!
Koliko god možete.
Ona melodija koju si mi jučer odsvirao, ono...
To je bilo mrak.
Mrak. Možemo to izvesti na nekim mjestima. Već sam nešto sredio.
Vježbaj, molim te.
Kako je?
Svi van!
Tulum je gotov!
Moj sat!
Ne!
Ti si... luđak!
Ja sam normalna.
Ja sam sasvim normalna.
Jasna stvar.
Naravno da jesi.
Tosia.
Što je?
Mokra si kao miš.
Pusti me na miru, Maks.
-Što je, ne sviđam ti se? - Sviđaš.
Što je onda? Upucavao si mi se.
Ne znam. Možda sam romantičan.
Tośka.
Dobro onda. Mislila sam da sam ispala glupa.
- Bok. Daj pomozi. - Pa bok.
Daj ovamo.
- Bok. - Ciao.
Bok.
Idemo?
Hajde.
- Kako je? - Bok.
Kakvo je ovo mjesto?
Konrad mi je to sredio. Dok ne nađem nešto normalno.
Tośka, mokra si do kože. Presvuci se da se ne razboliš.
Ma ne pretjeruj.
Odjeća mi je ondje.
Obuci nešto.
- Da obučem tvoju odjeću? - Hajde.
- Gdje je guacamole? - Sad će!
Pa dobro.
Drži stražu.
Došla sam danas zato što često mislim na tebe u posljednje vrijeme.
Dođeš mi u glavu sam od sebe.
Znaš bajku o Pepeljugi?
Fora izgledaš kao Tosiek.
Možeš li mi ovo posuditi?
Ne, tek poslije osamnaestog.
Da. Prije toga nema šanse.
Dobro. Radite li vikendom?
Halo? Čujete li me?
- Halo? - Tu sam. Čujete me?
Da, veza je zaštekala.
Dajte prestanite. Baš mi idete na živce.
Od obruča!
Tośka, kupovalo se iz druge ruke, vidim.
Trica.
Čuvaj se.
Tosia? Hoćeš malo maskare?
Ne, hvala.
Stigla sam. Vratite se na mjesta, molim vas.
- Kako je? - Bok.
Počnimo.
- Jesu li svi tu? - Super.
Jesu.
Tośka?
Prvo ćemo riješiti neka razredna pitanja pa prelazimo na kemiju.
- Podijelite se u parove... - Zašto?
Za prezentaciju, Arture.
Tosia. Ako hoćeš, imam cijelu vreću stare odjeće. Posudit ću ti.
- Jako duhovito. - Maks?
O čemu će biti tvoja prezentacija?
Pa kolegica iz razreda dala mi je ideju
da obradim reciklažu odjeće,
odgovorni konzumerizam
i nošenje stare i smrdljive odjeće koju su ti uvalili.
Odlična ideja za temu.
Svi nose što hoće i čiju odjeću hoće.
Znači, u školu možeš i u pidžami?
- Spavam gol, ali naći ću ti nešto. - Ovo je kemija, ne veliki odmor.
- Možemo li početi? - Ne možemo.
Maks pati ako nije u centru pozornosti.
Svi bismo trebali zapljeskati Maksu.
Nemoj da moram ustati, Konrade.
- Arture! Smiri se. - Već si ustao.
-Čuvaj taj lak. - Bez brige, tvoja cura radi super nokte.
- Nju ne diraj. - Dobro.
Skuliraj se.
Dajte se smirite.
Hoćemo li nas dvije raditi tu prezentaciju?
- Jesu li svi... - Budi muško...
Maks, začepi!
Ili homić.
Roksana, sjedni.
- Da. - Super, skupa ćemo.
Evo. Oprostite. Prezentacija će biti super...
- Roksana. - A ti super izgledaš.
Mislim da bi Maks htio nešto dodati.
Ti imaš neki poremećaj identiteta ili osobnosti?
Što tebe ždere? Mrziš sebe?
Tebe nešto ždere. Ne lakiram si ja nokte i ne izgledam kao budala!
- Dosta! - Smeta ti kad se prelaze granice?
Ne, dajte da razgovaramo.
Smeta mi šugava odjeća! I tipovi kao što si ti!
Maks!
Zašto ga podbadaš?
- Je li Maks uvijek takav? - Uvijek.
Kad ćeš mu naći onu pidžamu?
Pa moglo bi potrajati.
Ako to brzo središ, onda ćeš danas popodne biti slobodan?
„Kako transrodni ljudi danas definiraju svoj identitet.” Bum!
Tu sam temu smislila za našu prezentaciju.
Dobro.
- Napisat ćeš nešto? - Nemaš nikakav komentar?
Sviđa ti se ili ne? Je li zanimljivo ili nije?
Ma zanimljivo je. Znači, napisat ćeš nešto?
Promijenila si se.
Kažem ti to kao prijateljica.
Roksana, mi nismo prijateljice.
Nemoj tako.
Prije nego što zalijepite traku, neka vam koža bude suha i čista.
U tom slučaju ljepilo neće popustiti.
Kad režete traku na komade,
svakako zaoblite kutove.
To će biti važno kad budete skidali traku.
Traka se može rastegnuti do 180 posto,
zato nemojte odrezati prevelike komade.
Nemojte traku namještati nakon što je zalijepite na kožu.
Ako slučajno odlijepite traku,
ljepilo će izgubiti snagu prianjanja.
Ako ne uspijete naći traku u lokalnoj drogeriji...
Tata.
Oprosti.
Što je?
- Možemo li razgovarati? - O čemu?
Pa ne znam. Lijepo je vrijeme, subota.
Možda bismo mogli na ručak ili u zoološki vrt.
Tata, ja imam 17 godina.
Pa što onda?
Hajde, idemo.
Mogla bi se lijepo obući.
Čuj, više ne želim ići onom psihoterapeutu.
-Što je bilo? - Neće mi propisati lijekove.
Što će ti lijekovi? Ne trebaš ih.
Ne znam baš, zato što...
Tosia, zbilja, nećemo sad o tome.
Tata. Ionako pijem tvoje.
Kako to misliš?
Ako ih ne pijem, dođe mi da se ozlijedim.
Ma čekaj malo, ti se šališ.
Tosia, otvori.
Čuješ me? Otvori ta vrata.
Ako ne otvoriš, razvalit ću vrata.
Otvori ta vražja vrata!
Pripazi, mogao bi nastradati.
Što si to učinila s kosom?
- Učinio. - Molim?
Učinio, tata.
Ma što to govoriš, Tosia?
Leone? Možeš li mi posuditi još odjeće?
Nemam ništa, a htio bih dobro izgledati, ovo sam zapravo ja. I...
Bit će mi žao ako ti je ovo odbojno.
Stvarno mi se sviđaš, ali razumjet ću.
Jednostavno nisam imao kamo otići.
Priznaj, jako ti se sviđam i samo hoćeš izgledati kao ja?
Sori, ja sam puno više seksi.
Pa ono...
- Mogu te nešto pitati? - Hajde.
U čemu je kvaka?
Što se događa s tobom?
Sjećaš se našeg prvog susreta?
Nisi samo ti povraćao.
Nisam povraćao.
Vidio sam te.
Pa ono, to je kao...
Onako kao da...
Ponekad mi se svega nakupi.
Obično mi pomognu tatine tablete, ali tad nisu.
- Koje tablete? - Zoloft.
Da, i?
Lijekovi mogu pomoći.
Ali zašto ih kradeš od oca?
Bez njih se osjećam kao...
Dođe mi da nekog rastrgam.
Svakoga. A onda sebe.
Stalno sam se tako osjećao. Ili omamljeno od lijekova.
A ovdje, kod tebe,
kad sam se vidio u ogledalu u tvojoj odjeći...
Shvatio sam da nisam normalna cura.
To jest, da nisam cura.
Da sam dečko.
A onaj bijes je samo nestao.
DOLAZIŠ?
Hoćeš na tulum?
- Pravi tulum? - Aha.
Kod Konradove sestre.
- Ja? - Da.
- Danas? - Aha.
Idemo plesati?
Sad ću.
Super tulum.
-Što to izvodiš? - Kako to misliš?
Sviđa mi se Leon. Odličan tip, ha?
Nije mu bilo lako, prepušten je sam sebi i zato...
ne bi bilo fer da ga zajebu.
Recimo, neka neiživljena ženska.
Tko, ja?
Pa ja sigurno ne.
Gejevi su opasni. Znaju mađioničarske trikove.
Pazi, tata. Mahnut ću i tvoj sin će nestati.
Tata, ja sam gej.
Puf, nema sina.
Nije gejevima ovdje loše.
Ozbiljno.
Na primjer, uvijek imaju besplatan dar za baku. Samo...
Bok!
Njega si pozvala?
Pala si pod kosilicu?
Baki je dosta da joj pokažeš poruku:
„Prekinuo sam s Patrykom. Sve najbolje.”
A kad ti baka ima rođendan?
Leone.
Dođi. Hajde.
- To je Maksov bicikl? - Aha.
Ubit će nas.
Tata će mu kupiti tri ovakva.
Tosiek.
Tosiek!
- Fulao sam. - I ja.
- Idemo k meni? - Može.
TO NIJE IZBOR
-Što ti se više sviđa, oči ili usta? - Nijedno.
Mogla bi sad sići.
Mogla bi i ti.
Silazi!
- Leone, jesi li ti gej? -Što?
Znaš ti što.
Jesam.
Super.
Pa naravno.
Imam pitanje.
Zanima li tebe Tośka ili Tosiek?
A što misliš?
Mogu li te poljubiti?
Da.
32 PROPUŠTENA POZIVA, TATA
Sranje!
Jebemti!
- Znaš li ti koliko je sati? - Ma znam.
Otišli smo... Bili smo na katu. A mobitel sam ostavio u jakni u prizemlju.
Nisam ga čuo, eto.
Dobro.
Tosia, slušaj.
Znam da ti se nisam dovoljno posvetio. Znam da sam ja kriv.
Oprosti mi zbog toga.
Puno radim da tebi sve omogućim.
Ali zanemario sam te.
Puno sam griješio.
I povrijedio sam te. Žao mi je zbog toga.
Ma nije bilo baš tako strašno.
Dođi.
Dobro, Tosia. To smo raščistili.
A bi li sad bilo dosta tih maškara, kćeri?
Molim te.
Odsad ću ti se posvetiti koliko god budeš trebala.
Izađi.
Van!
Van kad kažem!
PA JEBOTE
GLE OVO
O. K.
PUŠI KURAC, TRANDŽO
DEGENERIK
ZAJEBI DUGE
METNI SI GA
EVOLUCIJSKA POGREŠKA
Što to gledaš?
JA BIH JE ŠEVIO
Ma ništa.
Samo daj.
Gledaj i dalje.
Što god da si već gledao.
- Htio si nešto reći? - Naravno.
Ja bih se na tvome mjestu zabrinuo što mi je netko ukrao bicikl.
GLUPA KRAVA
SMEĆE QUEEROVSKO!
PRIPREMI DUPE
PEDERI
Ha...
- Halo? - Trebale smo pripremati prezentaciju.
- Jesi li tu? - Očito.
- Sad će nas pozvati. - Bok.
Kako se držiš?
Dobro.
Super.
- Super da te to ne dira. - A što?
Znači, ništa ne znaš?
Pa...
Ne znam tko je to objavio, ali samo da znaš, prezirem tu osobu.
Kreten i internetski nasilnik.
Takvima treba doživotno zabraniti pristup internetu.
Bok. Mene čekate? Ti si Roksana?
Jesam.
- Moram ići. - Molim?
- Ubit ću ga. - Koga?
- Maksa. - Kako znaš da je on?
Sigurno je on! Skužio je da smo mu ukrali bicikl i...
- Ti si mu ukrao bicikl, Tosiek. - Pa dobro, ja.
Nije važno. Popizdio je i sad traži osvetu, kužiš?
Tosiek, nemaš pojma je li to on.
To je slikano tijekom nekoliko tjedana, a ne samo jučer.
- Ako nije on, tko je? - Ne znam.
PRIJAVI
Bok.
Ideš?
ZABRINUO SAM SE, JE LI SVE OKEJ?
Dušo moja, je li moguće da je vrijeme utrošeno na zadaću
obrnuto proporcionalno vremenu koje trošiš na šminkanje?
Možda bi se trebala ugledati na neke kolegice
koje se friziranja odriču radi, pretpostavljam, učenja.
Bravo, Tosia.
Bravo.
Drugi put obrij glavu.
Intuicija mi govori da...
ove godine možda nećeš maturirati.
GDJE SI?
Lijepo lice i čvrsta guza.
JASTRZĘBSKA JE U FORMI
To nije dovoljno za prolaz.
DOLAZIM K TEBI
Dobro sam.
Mrzim ovu školu. I te usrane profesore.
Misle da sam glupača zato što sam zgodna.
Nemam s kime o tome razgovarati.
Emilka samo kaže: „E tako ti je to u životu.”
- Ne znam ni bih li htjela studirati. - Ne?
Ne znam, možda sam čudna.
- A ti? -Što?
Pa misliš li ti za sebe da si sasvim normalna?
Normalan.
Sori. Normalan.
Oprosti što pitam, ali...
Kako to da 17 godina nisi shvatio da si...
- Znaš već. - Da nisam žensko?
Ne znam.
Sad mi je jasno kao dan.
Ali prije nije tako bilo.
Možda to ljudska glava ne može pojmiti.
Ili sam se jednostavno previše bojao to primijetiti.
Moram ići.
Pojest ćeš to do kraja?
Dobar tek.
-Čupavo je, ha? - O čemu ti to?
Ma ništa, draga.
Dragi.
- Molim? - Dragi.
Tośka, ti si stvarno privlačna djevojka.
Ne razumijem zašto nosiš te krpe.
- Ne stoje ti. - Bože!
Ozbiljno.
I osim toga, hoćeš da ti se obraćaju s „dragi”, a stalno buljiš u Leona.
Da naganjaš ženske, tu bi bilo bar neke logike.
- Otkad je tu važna logika, Maks? - Tko tebe pita, Emilka?
Nemoj me zvati Emilka, nisam dijete.
A ti nisi tvoj stari i nemoj mi soliti pamet.
Da ti objasnim?
Objasni. Ni meni neke stvari nisu jasne.
- Objasni nam. - Rod je društveni konstrukt.
Većina se nas rodi kao muškarci ili žene.
Jasno? Ali ono što se od žena i muškaraca očekuje, to je otprilike kao neka teorija.
Nametnuto je, nije prirođeno. Shvaćaš?
Ma ovako, Maks.
Možeš biti cis cura, a da ti se sviđaju cure.
Dobro?
Ili dečki.
A možeš se roditi...
kao trans dečko, a da voliš i dečke i cure.
A i ne moraš se rodno odrediti, a da voliš...
Izvanzemaljce.
Ideš.
Jednostavno osjetim kad je nešto okej i kad nije.
I to je najvažnije od svega.
A ovo nije okej.
Bok.
Nemoj ići, Koko. Baš dobro da si nagovorio Leona da dođe.
Nema se smisla bacati u bed.
- Hoćeš nas fotkati? - Može.
Dobro.
Malo se približite.
Da vidim.
- Mogu objasniti. - Trebao bi.
Leone, objasnit ću, zbilja.
Leone, mogu ti objasniti.
- Idiotkinjo. - Ja?!
Samo polako.
Sjedni, Tosia.
Tosiek!
Pusti je!
Maks, prestani! Siđi!
Maks.
Siđi.
Tata ne odgovara.
Leon nije ništa kriv.
Pričekajte u hodniku.
Učenici.
Oprostite.
Zamolio bih da Maks ostane.
Treba se suočiti s posljedicama svojih postupaka.
To može pričekati. Radije bih s vama razgovarala nasamo.
-Školarinu masno plaćam... - Tata.
Jesam li ti se obratio?
Izađite. U hodnik, smjesta.
Koliko ćemo čekati?
Leonovi roditelji ne žive u Varšavi.
- Valjda ima nekog skrbnika. - To se nas ne tiče.
Jesam li vas pitao?
Da se razumijemo.
Ne sviđa mi se kako mi se obraćate.
A još mi se manje sviđa kako se obraćate svom djetetu.
Dijete!
Ne podnosim kretene koji se svađaju s rođenom djecom.
Dobro si mu odbrusio.
I meni je malo falilo da zaserem s Konradom.
Kad se autao, uvjeravao sam ga da će ga to proći.
I slične gluposti.
Ali nasreću, shvatio sam da je njemu teže nego meni.
Snimao sam sestru. Kunem se, nisam ja objavio.
Moram priznati da te sad malo bolje razumijem.
Zbog mog starog?
Nije on tako loš, samo šizi zbog mog bicikla.
Kakvog bicikla?
Ukrali su mi bicikl na tulumu.
- Reci mu. - Ne.
Bicikl smo trebali vratiti.
- I hoćemo, daj se smiri. - Ti se smiri.
Zašto te to toliko muči?
Ništa mu neće biti ako malo pričeka taj svoj vražji bicikl.
Nije mi to okej.
- Bojiš ga se? - Ne razumiješ.
Sve ja razumijem. Prepao si se da bi htio imati curu.
I sad ćeš me autati?
- Dobro. Može? - Aha.
Jedan. Dva. Jedan, dva, tri i...
-Što je? - Počinje bubanj.
E da, sori.
Jedan, dva, tri i...
Fora lak
Što je? Da čujem.
Falšaš, stari.
- Kako? - U G smo, a ne u F, Pepeljuže.
- U krivom si tonalitetu. - Ma kako? Dobro!
- Totalno si fulao tonalitet. - Jebeš ovaj bend! Tko je uopće ovaj?
- Jebite se. - E pa baš ti je fora lak.
Hvala, djevojke. Čista petica, naravno.
Dobro, idemo dalje.
Sljedeći su par...
Tosiek i Roksana.
Oprostite, nismo ništa pripremili.
Čak ni ti, Roksana?
Izabrala sam krivu temu.
Transrodna pitanja me ipak ne zanimaju zato što...
Zato što su dosadna.
Dosadna kao...
Dosadna kao nešto jako dosadno.
Zapravo nije Roksana kriva. Ja sam zabrljao.
Oprostite, ali transrodna pitanja i jesu dosadna.
Zato što je rod dosadan. Zato što je to etiketa.
Ne znam jesu li etikete ikomu zanimljive.
Nekima možda jesu, ali...
nama ne.
Hvala.
Na dobrim namjerama.
Ali samo da znate, projekt morate dovršiti.
No dobro.
Prijeđimo sad na sljedeći par.
Pazi.
Pa desno.
Dobro.
Desno.
- Eto. Ništa se ne vidi. - Da, ali nema nikoga.
Imaju slobodan dan.
- Zajedno. - Na tri-četiri.
Tri-četiri.
Kamo?
- Pusti. - Molim?
Idemo ovako.
- Licem u lice? - Hajde.
Tri-četiri.
Dobro je.
HTIO BIH RAZGOVARATI
RADIM KOD TATE
Ima još stakla.
MOGU LI JA DOĆI?
Moramo ga pomesti.
Poprskao sam se po licu.
- Ha? - Jesi. Malo tu.
- Dobar dan. - I tebi.
Kvragu. Zaboravio sam koliko je sati.
Valjda trgovine još rade.
Moram kupiti silikon. Neće se stvoriti sam od sebe. Dobro.
Idem ja onda. Jest ću usput.
Da čujem.
O čemu bi razgovarao?
Nisam se s tobom družio zato da mi ti budeš pokriće.
Pa dobro. U početku jesam.
Ali onda sam shvatio da...
Da mi se sviđaš.
A Konrad?
Što je s njim?
Pa vidio sam te s Konradom.
Konrad me ne zanima.
Ali ti da.
Samo se šalim, zbilja.
Moraš ovako.
- Još jedanput. - Brzo.
Opusti trbuh. I dalje si previše napet.
Moraš pustiti da se zrak spusti.
Ne tako. Moraš to brzo.
Prosvijetli me!
Tvoj stari se vratio.
Sve je bilo porazbijano. Šef je poludio...
- Pozdrav. - Bok.
Danas nisi trebao biti na poslu.
Pa što onda? Ima dovoljno mjesta, svi stanemo.
Ma pusti. Idemo.
Otkud sada to? Rekao si da nema nikoga.
Pa nisam mogao znati da će i šefova kći doći.
To je ženska? Zbilja?
- Zašto? Nešto ti smeta? - Tosiek, daj.
Tosiek? Daj me nemoj!
- Da, Tosiek. Svidjelo se to tebi ili ne. - Dobro, dečki. Idemo.
- Pa kamo se žuriš, frende? - Polako, curo.
- Ti to sebi kažeš? - A?
Ma dobro je, Arek, pusti.
Vidimo se, dečki. Tosiek, idemo.
Već ideš? Bojiš se?
- Ne gnjavi. - Pusti me.
- Skuliraj se. - Trtariš više od ženske?
A ti si kao neka junačina, je li? Zato što vas je trojica?
Koji ti je?
Jebote, Oski, debile!
- Oprosti! - Daj se saberi.
Sutra ću to morati počistiti.
Idemo, jebote.
Zbrisao je.
Pa jebote! Čovječe!
Dečko ti je hrabar da popizdiš.
Frajerčina.
- Daj, idemo. - Ma dobro, hajde.
- Ponesi to. - Kupi prnje.
Bok.
Mrdni dupe, Oskare.
Pizdek!
Tosiek.
Tosiek, oprosti.
Tosiek!
Ne ljuti se na mene.
Jesu li te ozlijedili?
Ja sam promašaj.
Ja sam pogreška.
Mrozowska!
Mislila sam da si se trgnula.
Crno ti se piše.
Crno.
Majko mila, babetino jedna,
koliko ti samo sebe mrziš
ako toliko uživaš maltretirati lijepe cure?
Tosia.
Žao mi je što ne mogu maltretirati tebe.
Takvo lijepo lice.
- Moje lice ne dirajte. -Što si rekla?
Rekao. Lice mi ne dirajte.
Moja stvar kako se oblačim i izgledam.
Ja sam on/njega. Oslovljavajte me tako.
Slušaj, gospodična.
Škola nije mjesto za takve gluposti, preoblačenje i sve što ti predstavljaš.
Promatrala sam te i nešto ću ti iskreno reći.
- Oprostite. - Još samo jedan...
- Oprostite. - Samo jedanput. Da, Emilia?
Nikoga ne zanima što vi o tome imate reći.
Sjedni.
- Prvo se ispričajte Matyldi i Tosieku. - Gledala si previše američkih filmova!
Samo se u američkim filmovima drugi poštuju?
- Ako ne volite ljude... - Onda nemojte raditi u školi.
Možete naći i neki hobi da lakše podnesete stres.
Emilia, sjedni!
- Možda joga? - Ili origami?
- Go-kart? - Mojoj je mami pomogao mindfulness.
Ja igram Ligu. I tražim drugoga za donju stazu.
Ili samo otvorite profil na Tinderu.
Sat je završio. Teško vama.
- I treći crveni gumb, hvala. - Teško vama!
Doviđenja!
- Hvala. Zbilja. - Sve okej, smanji doživljaj.
To se i mene tiče. Sve ima svoje granice.
To sam ja bila.
Što si ti?
Ma nisi ni bila na tom tulumu.
Eto vidiš. I sada to radiš. Ponižavaš me.
Samo na sebe misliš.
I svejedno te vole, pozivaju na tulume. Nije fer!
Uopće te nije briga što drugi osjećaju!
Što osjećam ja, Leon ili Konrad!
Misliš da si faca jer se družiš s Leonom? Razgovaraš li uopće s njim?
Znaš li da roditelji s njim više ne žele imati posla zato što je gej?
Tri je mjeseca bio u bolnici, pretukli su ga jer je plesao s dečkom, znaš li to?
Ne! Ne znaš!
Ne znaš zato što te nije briga ni za koga drugog osim za sebe!
Kako ti to znaš?
Zato što sam, za razliku od tebe, s njim o tome razgovarala.
Halo?
Bok.
Bok, sine.
Kako ste vi?
Dobro. A kako si ti?
Dobro sam.
Da? Kako je u školi?
Mogu li dobiti tatu?
Čuj, sad ima puno posla pa se nikako ne može javiti.
Ne slušajte ga, uvijek pretjeruje.
Bok.
Drago mi je da si došao. Uđi. Pazi, nisko je.
Nazdravimo riđokosima.
Je li to politički korektno za ovim stolom?
Nema više Tosije.
Ima Tosieka.
Falit će mi.
Da.
Hoće.
Sjednite. O čemu ste to razgovarali?
Prestajemo pušiti.
Zašto svi toliko vole jabuke? Ne.
Snimaj nas dok jedemo pitu od jabuka.
- Magda, gle. - Da?
Dođi, pogledaj.
Je li ti kosa prirodna ili se farbaš? Raspusti je.
Da vidimo čija je kosa najljepše boje.
Ošišala sam se.
Napravi ovo.
Da, seksi!
Koliko kose!
Nemoj se igrati kosom, molim te.
Da i tebe ošišam?
Ošišat ćemo tatu, može?
Da!
I što ćemo sad? Vidi ti nju.
Lijepo je.
Sviđa ti se?
Nova kratka frizura?
Mi smo svi plavi. Ali ti...
Ćelavim. Nećeš imati što šišati.
Imao si tu fazu.
Počela je otprilike u predškoli.
Neki je dečko ostavio dojam na tebe. Zvao se Daniel.
I otad si htio biti kao Daniel.
Čak smo te i zvali Daniel.
Rekao si nam da ti odrežemo kosu.
Suknje nisu dolazile u obzir.
A mama?
- Dopustila je to? - Naravno.
Zašto mi to nisi rekao?
Nisam znao kako.
Mislio sam da moram biti kao mama jer nje više nema.
Da bi ona tako htjela. Radi mene. Radi tebe.
- Mislio sam da će ti tako biti bolje. - Meni?
Što mi je to moglo biti bolje?
To što cijeli život mislim da nisam normalan?
Mislio si, ako se budeš pravio da to ne postoji, onda i neće postojati?
Bojao sam se onog što se događa.
Znam da sam sve zeznuo.
Bit će dobro.
Hoće, mali. Vidjet ćeš, snaći ćemo se.
S tobom je sve kako treba.
Čuješ li? Sve je s tobom kako treba.
Tata, mislim da sam strašno pogriješio.
Kako?
- Jeste li se ti i mama svađali? - Pa naravno.
A kako ste se mirili?
Razgovarali smo.
- A ako nije htjela razgovarati? - Uglavnom ja nisam htio.
I što je onda ona učinila?
Nije odustala.
- Koko, znaš li gdje je Leon? - Znam.
Hoćeš li mi reći?
- Kod kuće. - Kod njega sam. Nije kod kuće.
Vratio se roditeljima.
- Znaš li gdje oni žive? - Ne.
Imaš li vremena?
- Misliš da će uspjeti? - Nema nam druge.
Trebamo dovesti curu. Curama ovo bolje ide.
Smješkaju se, trepću okicama.
Pa da. Sjetio sam se nečega.
Bok. Bi li htjela provaliti u ravnateljičin ured sa mnom i Kokom?
Trebamo nekog da trepće okicama.
Super. Dobro, vidimo se.
Maks, je li to tvoj bicikl?
Jest.
Čudesno pronađen.
Ukradeni bicikl.
Je li danas normalno drugima krasti bicikle?
Posuđivati.
Bez pitanja? Bez dopuštenja?
Zaboravio sam. Davno sam im ga posudio.
- Frendu je trebala pomoć. - Sad te opet trebamo.
Zbog Leona.
- Gđo Ewa! Požar! - Molim? Gdje?
U kabinetu za kemiju! Radila sam pokus. Sve prema propisima. Ali u krivom omjeru.
Osjetite li dim?
Ja osjetim dim.
Moj test iz zemljopisa.
Hej!
Dobro jutro.
Trebamo adresu Leonove obitelji.
Jučer je podigao dokumente i vratio stipendiju.
Da, ali stvarno je trebamo.
Dobro.
Za 88 kilometara skrenite desno.
Otkud ti duga?
Nije doma?
Čekaj, to je on! Stani.
Leone!
Čovječe!
KRAJ - MIR I LJUBAV LJUBILI SU SE ZAUVIJEK!
ZVIJEZDA I PEPELJUG ZAUVIJEK
OPROSTI
IDEMO!
BOJIM SE, ALI IPAK HOĆU
Ovo je kraj priče o bendu Zvijezde i Pepeljuga.
Živjeli su sretno do kraja života negdje jako daleko ili prilično blizu.
I tako to. Idemo mi sad, bok.
Nitko nije promašaj.
Nitko nije pogreška.
On se boji, a i ja isto.
Ali to je okej.
Ono što smo mi, to je okej.
PREMA ROMANU „FANFIK” NATALIJE OSIŃSKE
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović