Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫שום דבר לא עובד.‬
‫אני לא יודעת מה קורה.‬
‫רק כדורים וכתיבת פאנפיקים עוזרים.‬
‫הפסיכולוג אומר שאני לא יכולה סתם‬ ‫לחלום בהקיץ ולפלח תרופות פסיכיאטריות מאבא,‬
‫אבל מעניין לי את התחת.‬
‫חופשות הקיץ האלה ממשיכות‬ ‫להימתח ולהימתח, כאילו הן עשויות מגומי.‬
‫פשוט אי אפשר לחכות.‬
‫אחרי הכול, בית הספר הוא הבית השני שלנו.‬
‫אנחנו כמו משפחה אחת גדולה,‬ ‫ואני מניחה שגם אתם כולכם התגעגעתם אליי.‬
‫מאוד.‬
‫באמת.‬
‫באוקטובר,‬
‫תלמידי כיתה י' יצאו לטיול‬ ‫במקום יוצא דופן, מלבורק.‬
‫שם תוכלו לסייר בבניין יוצא דופן.‬
‫בבניין הלבנים הגדול…‬
‫טיול למלבורק. תוכלו לסייר‬
‫בבניין הלבנים החילוני הגדול בעולם.‬
‫כן? מה העניין?‬ ‫-אני אחכה לתורי.‬
‫לא.‬
‫אתה מוזמן.‬
‫בבקשה.‬
‫הנהג של המרצדס הלבנה, לוחית WX-5236,‬
‫אנא הזז בדחיפות את רכבך.‬
‫סליחה, כשאני לחוץ אני מספר בדיחות.‬ ‫לא מצחיקות.‬
‫אבל קשה לומר משהו יותר מצחיק‬
‫מ"בניין הלבנים החילוני הגדול בעולם".‬
‫אני?‬
‫אני לאון.‬
‫קיבלתי מלגה והגעתי לכאן מעיירה קטנה.‬
‫אם מישהו צריך להזיז את הסוס שלו, זה אני.‬
‫ואני כועס מאוד על מערכת החינוך הפולנית.‬
‫כפיים ללאון.‬
‫שם תוכלו לסייר בבניין יוצא דופן.‬
‫בניין הלבנים החילוני הגדול בעולם.‬
‫זו תהיה נסיעה באוטובוס.‬
‫ואז, בדצמבר…‬
‫- פאנפיק -‬
‫סיפור קצר שמערבב בין עולמות‬ ‫של דמויות בדיוניות ושל דמויות אמיתיות,‬
‫שנוצר על ידי מעריצים ופורסם באינטרנט.‬
‫בא לי להקיא.‬
‫בא לי להקיא. חצי מהחיים שלי בא לי להקיא.‬
‫ובחצי השני בא לי לישון.‬
‫ארתור.‬
‫הפלת משהו.‬
‫לא ככה שוקלים.‬
‫סליחה?‬ ‫-זה חצי אכול.‬
‫ככה בסדר?‬
‫היי. את יכולה לשמור לי את התור?‬
‫רציתי לקפוץ למחלקת כלי החשמל.‬
‫בדיחה. סליחה.‬
‫אני צריכה טובה.‬ ‫תוכלי בבקשה לספר לחבר שלי כאן על המבצעים?‬
‫כי הוא קצת ביישן ומפחד לשאול.‬
‫חברתי צודקת. אני אכן צייד מציאות ביישן.‬
‫תשמרי את העודף.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אמילקה.‬
‫ואת?‬
‫וזו טושקה.‬
‫אל תתייחס, היא תמיד כזו.‬
‫רוצה לשתות איתנו בירה?‬ ‫-לא.‬
‫לצייד המציאות הביישן יש תוכניות אחרות.‬ ‫-באמת?‬
‫לק מגניב.‬
‫"לק מגניב"?‬
‫לק שמאק.‬
‫טוב, לעזאזל.‬
‫ההופעה הלכה טוב, אפילו מצוין.‬
‫עשרים אלף איש צרחו בכל הכוח,‬
‫שרו את שיריו.‬
‫סיבוב ההופעות הגדול ביותר שלו‬ ‫התקרב לאיטו לסיום.‬
‫למרבה המזל. הוא היה ממש מותש.‬
‫עם תהילה, ככוכב,‬
‫עם כל האנשים האלה סביבו.‬
‫הוא ירד מהבמה. איזו עוזרת תפסה אותו,‬
‫אבל הוא רק פנטז למצוא מקלט ב…‬
‫"לק מגניב"‬ ‫-חדר הלבשה?‬
‫מי זה? שמעת את זה?‬
‫- הכוכב -‬
‫"מגניב‬
‫"לק מגניב"‬
‫- מה לעזאזל?! -‬
‫"לק מגניב"‬
‫מה?‬
‫אל תנסה להגיד לי‬ ‫שעשית הכול כמו שצריך, אנדז'יי.‬
‫אז אולי אתקשר לזגג?‬
‫איזה זגג, אחי?‬
‫מה נראה לך? אתה יודע כמה זה עולה?‬
‫היי, אבא.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫לא יכולת להתקשר אליי? לא הייתי באה.‬
‫זה לא כזה רציני. חצי שעה ונצא.‬
‫אני רעבה עכשיו.‬
‫בסדר, בוס. אני אטפל בזה.‬
‫תטפל במה?‬ ‫-טוב… אני אחזק את זה ואסדר פה.‬
‫אל תדאג, בוס.‬
‫בסדר. תסדר את זה.‬ ‫גם את זה. למה זה עומד שם?‬
‫זה אמור לשכב, או שזה ינפץ עוד חלונות.‬
‫אמרתי לך, אנדז'יי.‬
‫בוס, אמרת משהו על מקדמה.‬
‫תחילת שנת הלימודים?‬ ‫-מה?‬
‫את נראית יפה. מאוד אלגנטית.‬
‫שנת הלימודים התחילה היום, נכון?‬
‫אני לא מתלבשת יפה לבית הספר.‬
‫חוץ מזה, זה לא עניינך.‬
‫כמובן.‬
‫חשבתי ש…‬
‫אולי יום אחד תרצי, למשל…‬
‫לא.‬
‫"לא" מה?‬ ‫-לא, אני לא רוצה לצאת איתך.‬
‫כי אני עובד אצל אבא שלך?‬ ‫-לא!‬
‫טוב, תירגעי…‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מה?‬
‫אתה שופט אותי?‬ ‫-מה?‬
‫לך תזדיין! תפסיק לגעת בי!‬
‫בחייך!‬
‫מה את משוגעת?‬
‫פאק! למה אני רוצה לקרוע את כולם לגזרים?‬
‫למה…‬
‫בסדר.‬
‫את חייבת להתנהג ככה מול העובדים שלי?‬
‫למה את לא יכולה להתנהג נורמלי לשם שינוי?‬
‫פשוט לחייך בנחמדות,‬ ‫לדבר בנימוס, להגיד משהו?‬
‫במקום זאת את תמיד זועפת, מתוסכלת וממורמרת.‬
‫אני לא מבין, טושה.‬ ‫את מוכנה להסביר לי מה קורה?‬
‫כלום.‬
‫טושה, אני מדבר איתך. תגידי לי, מה קורה?‬
‫הנה, קניתי לך טמפונים.‬
‫לא יכולת לקנות פדים?‬
‫רצית טמפונים.‬
‫הם הוסיפו את זה מתנה.‬
‫תראי.‬
‫זו גביעונית במידה L.‬
‫לאנשים שכבר ילדו.‬
‫אני נראית כמו מישהי שילדה?‬
‫עזבו אותי.‬
‫שחרר אותי.‬
‫אחי, שחרר!‬
‫עזוב.‬
‫- הסינדרלה המעוצבנת -‬
‫מותק!‬
‫מותק, היי! צריכים עוד קול לשירה?‬
‫חבר'ה, בחייכם, עזבו אותי.‬
‫אולי לא יזיק לי קול נוסף?‬
‫- תגובות - אתמול -‬
‫טושה, תמהרי, או שאאחר.‬
‫עוד רגע.‬
‫- מרגש -‬
‫- אין לי מילים -‬
‫- יש לך כישרון -‬
‫- יופי, מגניב -‬
‫- נהדר‬ ‫אדיר -‬
‫- הכוכב לא זכר‬ ‫מתי לאחרונה הצחיקו אותו ככה -‬
‫- הכוכב הרגיש שהם דומים -‬
‫היי. מה קורה?‬
‫- סינדרלה הגיעה לחדר ההלבשה שלו.‬ ‫חשמל! מגנטיות -‬
‫מה?‬
‫- רוקסנה:‬ ‫אדיר בטירוף! חולה על הכתיבה שלך! -‬
‫"לק מגניב"‬
‫מרוזובסקה, בואי הנה.‬
‫מאיזה מסלול דוגמנות הגעת?‬
‫אני כאן, בובה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שתים עשרה דקות אחרי הצלצול.‬ ‫זה אומר היעדרות.‬
‫אני מתנצל.‬ ‫-אתה חופשי ללכת.‬
‫אבל אפשר להישאר לשיעור?‬
‫אני לא נוהגת לחזור על עצמי.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫סוכרייה.‬
‫מהר יותר, בנות! שמרו על הקצב!‬
‫היא לא נותנת לי לגשת לבגרות.‬ ‫-די, אין מצב.‬
‫לא אסיים את הלימודים.‬ ‫-את כן, מטילדה.‬
‫מטילדה, אני מכירה מורה פרטי לגאוגרפיה.‬
‫את לא מבינה‬ ‫כמה מורים פרטיים לגאוגרפיה אני מכירה.‬
‫יותר במרץ, אמיליה! אני רואה אותך!‬
‫מהר יותר, בנות! שמרו על הקצב!‬
‫אחת! שתיים! שלוש! כן!‬
‫טושקה…‬
‫כשכתבתי שהפאנפיק האחרון היה קצר מדי,‬
‫התכוונתי שהוא היה כל כך טוב‬ ‫שהוא יכול היה להיות ארוך יותר.‬
‫שמרו על הקצב, בנות!‬
‫יופי!‬
‫הדמות החדשה הזו, הסינדרלה הזועמת, נהדרת.‬
‫רעיון גדול.‬
‫ממש גדול. אדיר.‬
‫רוקסנה, בבקשה. תפסיקי לנסות כל כך.‬
‫לעזאזל, היא השיגה אותו.‬
‫יפה!‬
‫קדימה! רוצי!‬ ‫-תתקדמי!‬
‫קדימה!‬
‫תתקדמי!‬
‫- איך הלק שלך? עדיין הכי יפה בעיר? -‬
‫בחייכן, ברצינות.‬
‫לא ככה משחקים.‬
‫עם מי אתה מתכתב?‬
‫טושקה.‬ ‫-איזו טושקה?‬
‫טושקה שלנו.‬
‫אתה מתכתב עם טושקה מהכיתה?‬ ‫-כן, למה?‬
‫היא מוזרה.‬
‫לא שהיא לא נעימה או משהו. סתם מוזרה.‬
‫למה?‬
‫כי מקס לא הצליח להשחיל אותה.‬
‫טושה.‬
‫חכי!‬
‫רוצה לקפוץ אליי הערב?‬
‫מה אתה רוצה ממני בעצם?‬ ‫-אני צריך לרצות משהו?‬
‫אני לא מעוניינת, טוב?‬
‫יהיו כמה חבר'ה מבית הספר.‬
‫אני אכין לך גוואקמולי.‬ ‫-ביי.‬
‫איך הסיפורים שלך, טושה?‬
‫פאנפיקים.‬
‫כמובן. איך הפאנפיקים שלך?‬
‫יופי. אנשים אוהבים אותם.‬
‫אני בדיוק מסיימת אחד. רק ש…‬
‫רק מה?‬
‫אני רוצה שתיתן לי מרשם לתרופות.‬ ‫-טושה…‬
‫שוב לקחת את התרופות של אביך?‬
‫הסכמנו שלא תעשי את זה.‬ ‫-לא הסכמתי לשום דבר.‬
‫אם אתה לא רוצה‬ ‫לתת לי את המרשם, אפסיק לבוא לכאן.‬
‫אני רואה שאת כועסת. אבל זה בסדר.‬
‫כעס נותן את הכוח לגרום לשינוי.‬
‫לא הבנת שאני לא רוצה לכעוס?‬
‫שאין לי כוח לכעוס?‬
‫עלייך לגרש את הכעס, טושה.‬
‫אחרת, זה עלול להגיע לעוד פגיעה עצמית.‬
‫בוא אחריי. בוא.‬
‫- אמרגן -‬
‫תראה איך הם עטים על האוכל.‬
‫- אפילו האמרגן שלו לא האמין בו -‬
‫חשבתי עלייך.‬
‫אני מתחיל פרויקט לעונה הבאה. אבל את יודעת…‬
‫רגע אחד. שנייה.‬
‫בלעדיו.‬
‫הוא גמור. זו שירת הברבור שלו.‬
‫בסדר. אני אזכור אותך. נדבר על זה.‬
‫תיהנו! תאכלו כמה שתוכלו!‬
‫תאכלו עד המוות. בסדר.‬
‫המנגינה שהשמעת לי אתמול, אתה יודע, זה…‬
‫זה היה טירוף.‬
‫נוכל להציג את זה בכמה מקומות.‬ ‫כבר ארגנתי כמה דברים.‬
‫תתאמן, בבקשה. תתאמן.‬
‫מה קורה?‬
‫היי, כולם החוצה!‬
‫המסיבה נגמרה!‬
‫השעון שלי!‬
‫לא!‬
‫אתה משוגע!‬
‫אני נורמלית.‬
‫אני נורמלית לגמרי.‬
‫ברור.‬
‫בטח שכן.‬
‫טושה.‬
‫מה?‬
‫את ספוגה.‬
‫עזוב אותי, מקס.‬
‫אתה לא בקטע שלי?‬ ‫-אני כן.‬
‫אז מה זה? חשבתי שאתה מתחיל איתי.‬
‫לא יודע. אולי אני רומנטיקן?‬
‫טושקה.‬
‫נכון. חשבתי שעשיתי מעצמי צחוק.‬
‫היי, בוא תעזור לי.‬ ‫-היי.‬
‫תביא.‬
‫היי.‬ ‫-צ'או.‬
‫היי.‬
‫נלך?‬
‫קדימה.‬
‫שלום. היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫קונרד ארגן את זה.‬
‫עד שאמצא מקום נורמלי.‬
‫טושקה, את ספוגה.‬ ‫לכי תחליפי בגדים או שתהיי חולה.‬
‫לא, אל תגזים.‬
‫הבגדים שלי שם.‬
‫שימי משהו.‬
‫ללבוש את הבגדים שלך?‬ ‫-קדימה.‬
‫מה עם הגוואקמולי?‬ ‫-רגע אחד!‬
‫בסדר.‬
‫תשמור.‬
‫באתי לכאן היום כי חשבתי עליך הרבה לאחרונה.‬
‫כלומר, אתה קופץ לי לראש לבד.‬
‫אתה מכיר את הסיפור של סינדרלה?‬
‫אתה מגניב כטושק.‬
‫אפשר לשאול את הבגדים האלה?‬
‫לא, רק אחרי ה-18.‬
‫כן. אין סיכוי לעשות את זה קודם.‬
‫בסדר. אתם עובדים בסופי שבוע?‬
‫הלו? אתה שומע אותי?‬
‫הלו?‬ ‫-אני כאן. אתה שומע?‬
‫כן, אין קליטה.‬
‫אתם יכולים להפסיק? זה פשוט מעצבן.‬
‫קפץ מהחישוק!‬
‫טושקה, אני רואה שהיה מבצע בחנות יד שנייה.‬
‫שלוש נקודות.‬
‫כדאי שתיזהר.‬
‫טושה. רוצה קצת מסקרה?‬
‫לא, תודה.‬
‫אני כאן. למקומות, בבקשה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫בואו נתחיל.‬
‫כולם כאן?‬ ‫-נהדר.‬
‫כן.‬
‫טושקה?‬
‫לפני שנעבור לכימיה,‬ ‫קודם כול ענייני הכיתה שלנו.‬
‫תתחלקו לזוגות…‬ ‫-בשביל מה?‬
‫כדי להכין מצגות, ארתור.‬
‫טושה. אם את רוצה, יש לי שק שלם‬ ‫של בגדים ישנים. אני יכול להשאיל לך קצת.‬
‫מצחיק מאוד.‬ ‫-מקס?‬
‫מקס, על מה תהיה המצגת שלך?‬
‫טוב, קיבלתי השראה מחברתי לכיתה,‬
‫אני אתייחס לנושא של מחזור בגדים,‬
‫צרכנות מודעת,‬
‫ולבישת בגדי יד שנייה ישנים ומסריחים.‬
‫זה נושא ממש טוב.‬
‫מקס, כולם לובשים מה שבא להם‬ ‫ושל מי שבא להם.‬
‫אז אם בא לי, אוכל ללבוש את הפיג'מה שלך?‬
‫אני ישן בעירום, אבל אמצא לך משהו.‬
‫זה שיעור כימיה, לא שיעור חינוך.‬
‫אפשר להתחיל?‬ ‫-לא, אי אפשר.‬
‫כי מקס לא יכול‬ ‫לצאת לחמש דקות מאור הזרקורים.‬
‫אני חושב שכולנו צריכים להריע למקס.‬
‫אתה רוצה שאקום, קונרד?‬
‫ארתור! תירגע.‬ ‫-כבר קמת.‬
‫שלא תהרוס את הלק.‬ ‫-בקטנה, חברה שלך עושה לק הכי טוב.‬
‫אל תערב אותה.‬ ‫-בסדר…‬
‫תרגיע.‬
‫צריכים רגע להירגע?‬
‫אפשר לעשות את המצגת ביחד?‬
‫האם כולם…‬ ‫-תתנהג כמו גבר או…‬
‫מקס, שתוק!‬
‫או כמו רכרוכית?‬
‫רוקסנה, שבי בבקשה.‬
‫כן.‬ ‫-יופי, נעשה את המצגת ביחד.‬
‫רק רגע. סליחה.‬
‫נעשה מצגת נהדרת.‬
‫רוקסנה.‬ ‫-ואת נראית נהדר.‬
‫תקשיבו, אני חושב שמקס רוצה להוסיף משהו.‬
‫מה הקטע שלך? יש לך הפרעת זהות או אישיות?‬
‫יש לך בעיה? אתה שונא את עצמך או משהו?‬
‫לך יש בעיה.‬ ‫אני לא עושה ציפורניים ונראה כמו ליצן.‬
‫יש לך בעיה עם גמישות?‬
‫לא, בואו נדבר על זה.‬
‫יש לי בעיה עם בגדים דוחים. ועם אנשים כמוך!‬
‫מקס!‬
‫למה אתה מתגרה בו?‬
‫מקס תמיד כזה?‬ ‫-תמיד.‬
‫ייקח זמן כדי למצוא לו את הפיג'מה?‬
‫כן, זה עלול לקחת זמן.‬
‫אם תסיים מהר, אולי יהיה לך זמן פנוי אחה"צ.‬
‫"איך טרנסג'נדרים‬ ‫מגדירים את עצמם היום." בום!‬
‫זה הנושא שחשבתי עליו בשביל המצגת שלנו.‬
‫בסדר.‬
‫תכתבי משהו?‬
‫לא תגיבי על זה?‬ ‫אם אהבת או לא? אם זה מעניין או לא?‬
‫בטח, זה מעניין. אז תכתבי משהו?‬
‫השתנית.‬
‫אני חייבת להגיד לך את זה, בתור חברה.‬
‫רוקסנה, אנחנו לא חברות, בסדר?‬
‫אל תגידי את זה.‬
‫לפני השימוש, יש לוודא שהעור יבש ונקי,‬
‫על מנת שהטייפ יישאר דביק תוך כדי הדבקה.‬
‫בחיתוך הטייפ,‬
‫יש לזכור לעגל את הפינות.‬
‫זה יהיה משמעותי בהסרה.‬
‫הטייפ יכול להימתח ב-180 אחוז,‬
‫אז לא מומלץ לחתוך חתיכות גדולות מדי.‬
‫יש להימנע מהזזה של נייר הדבק‬ ‫כשהוא כבר על העור.‬
‫אם בטעות קילפת את הטייפ,‬
‫הוא לעולם לא יחזור להיות דביק באותה מידה.‬
‫אם נתקלת בקושי‬ ‫למצוא טייפ בבית המרקחת המקומי…‬
‫אבא.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫אפשר לדבר איתך?‬
‫על מה?‬
‫לא יודע. חשבתי שמזג האוויר נהדר, היום שבת.‬
‫אולי נוכל לצאת לארוחת צהריים או לגן החיות.‬
‫אבא, אני בת שבע עשרה.‬
‫אלוהים, אז מה?‬
‫בחייך, בואי.‬
‫תוכלי ללבוש משהו יפה.‬
‫תקשיב, אני לא רוצה‬ ‫ללכת יותר לפסיכולוג ההוא.‬
‫מה קרה?‬ ‫-הוא לא רוצה לרשום לי תרופות.‬
‫למה את צריכה תרופות? את לא צריכה אותן.‬
‫זה לא כזה ברור, אבא, כי…‬
‫טושה, בואי לא נדבר על זה עכשיו.‬
‫אבא, בכל מקרה אני לוקחת את שלך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשאני לא לוקחת אותן, אני רוצה לפגוע בעצמי.‬
‫לא, רגע. את צוחקת.‬
‫טושה, תפתחי את הדלת!‬
‫שמעת? תפתחי את הדלת.‬
‫תפתחי או שאני אשבור את הדלת!‬
‫טושה, תפתחי את הדלת!‬
‫זהירות, שלא תפגע בעצמך.‬
‫מה עשית לשיער שלך, תגידי לי?‬
‫בן.‬ ‫-מה?‬
‫אני בן, אבא.‬
‫רגע, על מה את מדברת?‬
‫לאון? אפשר לשאול ממך עוד בגדים?‬
‫אין לי ואני רוצה להיראות טוב,‬ ‫כי זה אני האמיתי.‬
‫ואני איפגע אם לא תרצה שנהיה חברים יותר.‬
‫אני ממש מחבב אותך, אבל אני אבין.‬
‫ופשוט לא היה לי לאן ללכת.‬
‫תודה בזה, אתה פשוט ממש מחבב אותי‬ ‫ורוצה להיראות כמוני.‬
‫סליחה, אני הרבה יותר סקסי ממך.‬
‫כן…‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬ ‫-בבקשה.‬
‫מה הקטע עם זה?‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אתה זוכר את הפעם הראשונה שנפגשנו?‬
‫לא היית היחיד שהקיא.‬
‫לא הקאתי.‬
‫ראיתי אותך.‬
‫בסדר. זה כזה…‬
‫טוב, זה…‬
‫לפעמים זה הכול יותר מדי בשבילי.‬
‫בדרך כלל הכדורים של אבא שלי עוזרים,‬ ‫אבל בפעם ההיא לא.‬
‫אילו כדורים?‬ ‫-זולופט.‬
‫מה?‬
‫תרופות יכולות לעזור.‬
‫אבל למה לגנוב אותן מאבא שלך?‬
‫בלעדיהן, אני מרגיש כאילו אני…‬
‫זה כאילו אתה עומד לקרוע מישהו לגזרים.‬
‫את כולם. ואז את עצמך.‬
‫הרגשתי ככה כל הזמן. או מטושטש מהתרופות.‬
‫וכאן, בבית שלך,‬
‫כשראיתי את עצמי במראה בבגדים שלך,‬
‫הבנתי שאני לא בת רגילה.‬
‫כלומר, שאני לא בת.‬
‫שאני בן.‬
‫והכעס הזה פשוט נעלם.‬
‫- קונרד: אתה בא? -‬
‫רוצה ללכת למסיבה?‬
‫מסיבה אמיתית?‬ ‫-כן.‬
‫אצל אחותו של קונרד.‬
‫אני?‬ ‫-כן.‬
‫היום?‬ ‫-כן.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫כן, בעוד רגע.‬
‫מסיבה נהדרת.‬
‫מה הקטע שלך?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אני מחבב את לאון. הוא ממש אחלה, נכון?‬
‫בגדול, לא היו לו חיים קלים,‬ ‫והוא יכול לסמוך רק על עצמו.‬
‫ו… זה לא יהיה מגניב,‬ ‫אם מישהו ידפוק אותו עכשיו.‬
‫למשל, איזו בחורה שמחפשת תשומת לב.‬
‫מי, אני?‬
‫טוב, לא אני.‬
‫בכללי, הומואים הם מסוכנים.‬ ‫הם יודעים לעשות קסמים.‬
‫אבא, תראה. אני עומד להעלים את הבן שלך.‬
‫אבא, אני הומו.‬
‫הבן שלך איננו.‬
‫מצבם של ההומואים כאן יותר טוב.‬
‫כאילו, באמת.‬
‫למשל, תמיד יש להם מתנה חינם לסבתא.‬
‫הם רק…‬
‫שלום!‬ ‫-היי.‬
‫הזמנת אותו? ברצינות?‬
‫עברה עלייך מכסחת דשא?‬
‫הם רק צריכים להראות לסבתא שלהם הודעה,‬
‫"היי, נפרדתי מפטריק. איחולים."‬
‫אז מתי יום ההולדת של סבתא שלך?‬
‫לאון.‬
‫בוא לפה. בוא. קדימה.‬
‫אלה האופניים של מקס?‬ ‫-כן.‬
‫הוא יהרוג אותנו.‬
‫אבא שלו יקנה לו שלושה כאלה.‬
‫טושק!‬
‫פספסתי.‬ ‫-גם אני.‬
‫נלך אליי?‬ ‫-בסדר.‬
‫- זו לא בחירה -‬
‫העיניים או השפתיים?‬ ‫-לא זה ולא זה.‬
‫את מוכנה לרדת למטה?‬
‫רדי את.‬
‫למטה!‬
‫לאון, אתה הומו?‬ ‫-מה?‬
‫שמעת אותי.‬
‫כן.‬
‫מגניב.‬
‫כמובן.‬
‫יש לי שאלה.‬
‫אתה רוצה את טושק או את טושקה?‬
‫מה נראה לך?‬
‫אפשר לנשק אותך?‬
‫כן.‬
‫- 32 שיחות שלא נענו מאבא -‬
‫פאק.‬
‫את יודעת מה השעה?‬ ‫-כן.‬
‫יצאנו… כלומר, היינו למעלה.‬ ‫השארתי את הטלפון למטה.‬
‫פשוט לא שמעתי אותו.‬
‫טוב.‬
‫טושה, תקשיבי.‬
‫אני יודע שלא ביליתי איתך הרבה.‬ ‫אני יודע שזו אשמתי.‬
‫אני מתנצל.‬
‫עבדתי הרבה כדי לעשות את מה שאני יכול‬ ‫כדי שאת תוכלי לקבל הכול.‬
‫אבל הזנחתי אותך.‬
‫עשיתי הרבה טעויות.‬
‫ופגעתי בך. ואני מצטער על זה.‬
‫די, אל תגזים. זה לא היה כזה גרוע.‬
‫בואי הנה.‬
‫בסדר, טושה. עכשיו, אחרי שהבהרנו את זה,‬
‫מתוקה, את יכולה להפסיק עם המשחק הזה?‬
‫בבקשה.‬
‫מעתה והלאה, אתן לך‬ ‫את כל תשומת הלב שתזדקקי לה.‬
‫צא מכאן.‬
‫צא!‬
‫אמרתי לך לצאת!‬
‫- מטילדה: פאק -‬
‫- תראי את זה -‬
‫- אמילקה: בסדר -‬
‫- תמצוץ לי יא קוקסינל -‬
‫- סטייה -‬
‫- חרא -‬
‫- זין -‬
‫- שגיאה אבולוציונית -‬
‫על מה אתה מסתכל שם?‬
‫- עדיין הייתי מזיין אותה -‬
‫כלום.‬
‫קדימה.‬
‫תמשיך להסתכל.‬
‫על מה שזה לא יהיה.‬
‫אתה עומד להגיד משהו?‬ ‫-כמובן.‬
‫אם הייתי במקומך,‬ ‫הייתי מודאג מכך שמישהו גנב לי את האופניים.‬
‫- כלבה מטומטמת -‬
‫- חחח -‬
‫- קקי קווירי! -‬
‫- תחת למעלה -‬
‫- מתרוממים -‬
‫הל…‬
‫הלו?‬
‫היינו אמורות לעבוד על המצגת.‬
‫הלו, שמעת?‬ ‫-ברור.‬
‫עומדים לקרוא לנו.‬ ‫-היי.‬
‫- שלום עולם -‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫נהדר.‬
‫יופי שזה לא מפריע לך.‬ ‫-מה?‬
‫לא שמעת?‬
‫טוב…‬
‫אני לא יודעת מי העלה את זה,‬ ‫אבל אני יודעת שאני מתעבת אותו.‬
‫איזה מניאק ובריון רשת.‬
‫לדעתי אנשים כאלה צריכים‬ ‫לקבל איסור לכל החיים על גישה לאינטרנט.‬
‫היי. חיכיתם לי? את רוקסנה?‬
‫כן…‬
‫אני חייב ללכת.‬ ‫-מה?‬
‫אני אהרוג אותו.‬ ‫-את מי?‬
‫מקס.‬ ‫-מאיפה לך שזה הוא?‬
‫זה בטוח הוא!‬ ‫הוא הבין שגנבנו את האופניים שלו ו…‬
‫אתה גנבת את האופניים שלו, טושק.‬ ‫-נכון.‬
‫לא משנה. זה עצבן אותו‬ ‫ועכשיו הוא מחפש נקמה. אתה מבין?‬
‫טושק, אין לך מושג אם זה הוא.‬
‫התמונות האלה צולמו‬ ‫במשך כמה שבועות, לא רק אתמול.‬
‫אם זה לא הוא, אז מי זה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫- דיווח -‬
‫שלום.‬
‫היי, אתה בא?‬
‫- קונרד: היי, אני דואג. הכול בסדר? -‬
‫יקירתי, יכול להיות‬ ‫שהזמן שאת משקיעה בשיעורי בית‬
‫הוא ביחס הפוך לזמן שאת משקיעה באיפור שלך?‬
‫אולי תלמדי מכמה מחברייך לכיתה,‬
‫שיש להניח שהסיבה שהם נמנעים מתסרוקות יפות‬ ‫היא כי הם עסוקים בלימודים.‬
‫כל הכבוד, טושה.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אני מציעה שבפעם הבאה תגלחי את הראש.‬
‫האינטואיציה שלי אומרת לי ש…‬
‫אולי לא תסיימי את הלימודים השנה.‬
‫- טושק: איפה אתה? -‬
‫פנים יפות וישבן חטוב…‬
‫- יסצ'בסקה במיטבה -‬
‫זה לא מספיק בשביל ציון עובר.‬
‫- אני בדרך אליך -‬
‫אני בסדר.‬
‫אני שונאת את בית הספר הזה.‬ ‫ואת המורים המחורבנים האלה.‬
‫הם חושבים שאני טיפשה כי אני יפה.‬
‫ואין לי עם מי לדבר על זה,‬
‫כי אמילקה אומרת, "ככה העולם עובד".‬
‫אני לא יודעת לגבי אוניברסיטה.‬
‫לא?‬
‫לא יודעת. אולי אני מוזרה.‬
‫מה איתך?‬ ‫-איתי?‬
‫את חושבת שאת נורמלית?‬
‫נורמלי.‬
‫סליחה. נורמלי.‬
‫היי, סליחה על השאלה,‬
‫אבל איך זה שבמשך 17 שנה לא הבנת ש…‬
‫אתה יודע.‬ ‫-שאני לא בת?‬
‫לא יודע.‬
‫עכשיו זה נראה לי ממש ברור.‬
‫אבל זה לא היה ככה קודם.‬
‫לא יודע. אולי אי אפשר לתפוס את זה.‬
‫או שפשוט פחדתי לשים לב.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫היי, אתה הולך לסיים את זה?‬
‫תיהני.‬
‫זה מתחיל להיות מוגזם, לא?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-שום דבר, יקירתי.‬
‫יקירי.‬
‫מה?‬ ‫-יקירי.‬
‫טושקה, את בחורה כזו מושכת.‬
‫אני לא מבין למה את לובשת סמרטוטים כאלה.‬
‫זה לא מחמיא לך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫באמת.‬
‫ואת רוצה שיקראו לך "יקירי"‬ ‫אבל את כל הזמן בוהה בלאון.‬
‫אם לפחות היית רודפת שמלות‬ ‫זה היה קצת יותר הגיוני.‬
‫ממתי מדובר בהיגיון, מקס?‬ ‫-את חייבת להתערב, אמילקה?‬
‫אל תקרא לי אמילקה. אני לא ילדה.‬
‫ומה אתה, אבא שלך,‬ ‫שאתה יכול להגיד לי איך לחיות?‬
‫שאסביר?‬
‫תסבירי לי. לפעמים גם אני לא מבין הכול.‬
‫תסבירי לנו.‬ ‫-מגדר זה מבנה חברתי.‬
‫רובנו נולדים כגברים או נשים. בסדר?‬
‫אבל הציפיות מנשים ומגברים‬ ‫הן סוג של תאוריה.‬
‫זה נכפה, זה לא מולד. הבנת?‬
‫טוב, מקס…‬
‫מישהי יכולה להיות אישה סיס‬ ‫ולהיות בקטע של בנות.‬
‫כן?‬
‫או בנים.‬
‫או שאפשר להיוולד…‬
‫בן טרנס ולהיות בקטע של בנים או של בנות.‬
‫או שאפשר לא להזדהות עם שום מגדר ולאהוב…‬
‫חייזרים.‬
‫וואו.‬
‫אני יודע מתי משהו מרגיש בסדר ומתי לא.‬
‫וזה מה שהכי חשוב.‬
‫ועכשיו זה לא בסדר.‬
‫היי.‬
‫אל תלך, קוקו.‬ ‫זה נפלא שאתה משכנע את לאון לבוא.‬
‫אין טעם לדאוג לגבי דברים כאלה, נכון?‬
‫תוכל לצלם אותנו?‬ ‫-בטח.‬
‫אולי קצת יותר קרוב?‬
‫תראה לי.‬
‫אני יכול להסביר.‬ ‫-רצוי.‬
‫לאון, אני יכול להסביר, באמת.‬
‫לאון, אני יכול להסביר.‬
‫מטומטמת אחת!‬ ‫-אני?‬
‫תירגעי.‬
‫שבי, טושה.‬
‫טושק!‬
‫עזוב אותה!‬ ‫-מה עכשיו?‬
‫מקס, תפסיק! רד למטה!‬
‫מקס.‬
‫רד למטה.‬
‫אבא לא עונה.‬
‫לאון לא עשה כלום, גברתי.‬
‫חכו במסדרון.‬
‫התכוונתי לתלמידים.‬
‫סליחה.‬
‫אני רוצה לבקש שמקס יישאר.‬
‫אדם חייב להיות מסוגל‬ ‫להתמודד עם ההשלכות של מעשיו.‬
‫נגיע לזה. אני מעדיפה לדבר איתכם בפרטיות.‬
‫גברתי, אני משלם שכר לימוד מכובד אז…‬ ‫-אבא.‬
‫ביקשתי ממך לדבר?‬
‫צאו החוצה. למסדרון, עכשיו.‬
‫כמה זמן נחכה?‬
‫ההורים של לאון גרים מחוץ לוורשה.‬
‫בטח יש לו אפוטרופוס.‬ ‫-אני לא חושב שזה ענייננו.‬
‫שאלתי לדעתך?‬
‫בוא נבהיר משהו.‬
‫אני לא אוהב את טון הדיבור שלך כלפיי.‬
‫ועוד פחות מכך מוצא חן בעיניי‬ ‫איך שאתה מדבר עם הילד שלך.‬
‫ילד.‬
‫אני לא סובל את המניאקים‬ ‫שרבים עם הילדים שלהם.‬
‫טוב שנזפת בו.‬
‫גם אני כמעט דפקתי הכול עם קונרד.‬
‫כשהוא יצא מהארון,‬ ‫ניסיתי לשכנע אותו שזה יעבור.‬
‫ועוד שטויות כאלה.‬
‫למרבה המזל, הבנתי שלו יותר קשה מאשר לי.‬
‫צילמתי את אחותי.‬ ‫אני נשבע שלא אני פרסמתי את זה.‬
‫מקס, אני חייב להגיד‬ ‫שעכשיו אני מבין אותך קצת יותר טוב.‬
‫בגלל אבא שלי?‬
‫הוא לא כזה נורא,‬ ‫פשוט מעוצבן בגלל האופניים שלי.‬
‫אופניים?‬
‫גנבו את האופניים שלי במסיבה שלך.‬
‫תספר לו.‬ ‫-לא.‬
‫היינו אמורים להחזיר את האופניים.‬
‫אנחנו נחזיר. תרגיע.‬ ‫-אתה תרגיע.‬
‫למה אתה כל כך מודאג מזה?‬
‫לא יקרה כלום‬ ‫אם הוא יחכה עוד קצת לאופניים הארורים שלו.‬
‫זה פשוט לא בסדר.‬
‫אתה מפחד ממנו?‬ ‫-אתה לא מבין.‬
‫אני מבין. כל כך פחדת, שרצית שתהיה לך חברה.‬
‫עכשיו תעשה לי אאוטינג?‬
‫מוכנים?‬ ‫-כן.‬
‫אחת. שתיים. אחת, שתיים, שלוש ו…‬
‫מה?‬ ‫-כלי הקשה מתחילים.‬
‫נכון. סליחה.‬
‫- דוגמן -‬
‫אחת, שתיים, שלוש ו…‬
‫"לק מגניב"‬
‫מה? מה העניין?‬
‫עשית את זה לא נכון.‬
‫לא נכון איך?‬ ‫-אנחנו במפתח סול, לא פַה.‬
‫אתה בסולם הלא נכון.‬ ‫-מה הבעיה? בסדר.‬
‫מפתח אחר לגמרי.‬ ‫-זין על זה. זין על הלהקה הזו.‬
‫מי זה בכלל?‬
‫לך תזדיין.‬ ‫-לק מגניב.‬
‫תודה, בנות. מאה, כמובן.‬
‫בואו נמשיך.‬
‫הבאים בתור,‬
‫טושק ורוקסנה.‬
‫אני מתנצלת, אבל לא הכנו כלום.‬
‫אפילו את לא, רוקסנה?‬
‫בחרתי בנושא הלא נכון.‬
‫בעצם ענייני טרנסג'נדרים‬ ‫לא מעניינים אותי, כי…‬
‫כי הם משעממים.‬
‫משעממים כמו…‬
‫משעמים כמו משהו ממש משעמם.‬
‫זו בעצם לא אשמתה של רוקסנה. אני זה שפישל.‬
‫סליחה, אבל ענייני טרנסג'נדרים זה משעמם.‬
‫כי מגדר זה משעמם. כי זה כמו תווית.‬
‫ואני לא יודע אם מישהו מעוניין בתוויות.‬
‫חלק אולי, אבל…‬
‫לא אנחנו.‬
‫תודה.‬
‫על הכוונות הטובות.‬
‫אבל עדיין תצטרכו להשלים את המשימה.‬
‫טוב.‬
‫בואו נעבור לקבוצה הבאה.‬
‫זהירות.‬
‫וימינה.‬
‫יופי.‬
‫הימני.‬
‫רואה? אין לזה זכר.‬ ‫-כן. אבל אין כאן אף אחד.‬
‫יש להם יום חופש.‬
‫יחד.‬ ‫-בשלוש.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫איפה?‬
‫קדימה.‬ ‫-מה?‬
‫בוא נעשה ככה.‬
‫אחד מול השני?‬ ‫-כן. קדימה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫יפה.‬
‫- לאון: אני רוצה לדבר -‬
‫- טושק: אני עובד אצל אבא שלי -‬
‫נשארה קצת זכוכית.‬
‫- לאון: אני יכול לבוא? -‬
‫צריך לטאטא את זה.‬
‫נמרח לי קצת על הפנים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן. יש לך קצת שם.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫לעזאזל.‬
‫שכחתי מה השעה.‬
‫אני מניח שהחנויות עדיין פתוחות.‬
‫אני צריך לקנות סיליקון.‬
‫הוא לא יקנה את עצמו. בסדר.‬
‫אז אני הולך. אוכל בדרך.‬
‫כולי אוזן.‬
‫על מה אתה רוצה לדבר?‬
‫לא ניסיתי להשתמש בך ככיסוי.‬
‫טוב, בהתחלה כן.‬
‫אבל אז הבנתי שאני…‬
‫מחבב אותך.‬
‫מה עם קונרד?‬
‫מה איתו?‬
‫טוב, ראיתי אותך עם קונרד.‬
‫אני לא רוצה שום דבר מקונרד.‬
‫ממך, כן.‬
‫סתם בצחוק. באמת.‬
‫עושים ככה.‬
‫שוב.‬ ‫-מהר. תעשה…‬
‫תרפה את הבטן. אתה עדיין לחוץ מדי.‬
‫אתה צריך לתת לאוויר לרדת לכאן.‬
‫לא, לא ככה. אתה חייב לעשות את זה מהר.‬
‫בואי אליי!‬
‫כנראה שאבא שלך חזר.‬
‫הכול היה מרוסק. הבוס היה עצבני…‬
‫היי.‬ ‫-אה, שלום.‬
‫לא היית אמור לעבוד היום.‬
‫יש בעיה? יש מספיק מקום לכולנו, לא?‬
‫לא, עזוב. אין טעם, בוא נלך.‬
‫מה זאת אומרת? אמרת שאין פה אף אחד.‬
‫איך הייתי אמור לדעת שהבת של הבוס תהיה כאן?‬
‫אחי, זאת בחורה? באמת?‬
‫למה? יש לך בעיה?‬ ‫-טושק, קדימה.‬
‫טושק? אין לי מושג מה…‬
‫כן, טושק. בין אם זה מוצא חן בעיניך או לא.‬ ‫-טוב, חבר'ה. אנחנו עפים מכאן.‬
‫מה אתה ממהר, חבר?‬ ‫-מה את לחוצה, ילדה?‬
‫התכוונת לעצמך?‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫טוב, ארק. קדימה.‬
‫נתראה, חבר'ה. טושק, בוא נלך.‬
‫אתה כבר עוזב? אתה מפחד?‬
‫עזוב. אל תתעקש.‬ ‫-אל תיגע בי.‬
‫תרגיע.‬ ‫-אתה יותר פחדן מבחורה?‬
‫ואתה כזה אמיץ, אה? למה, כי אתם שלושה?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לעזאזל, אוסקי, אידיוט.‬
‫סליחה!‬ ‫-בחייאת.‬
‫אני אצטרך לנקות את זה מחר. נו. פאק.‬
‫הוא הלך.‬
‫לעזאזל! וואו!‬
‫יש לך חבר אמיץ.‬
‫אחלה בחור.‬
‫טוב, בואו נלך.‬ ‫-בואו נעוף מפה.‬
‫קח את זה.‬ ‫-תארוז את זה.‬
‫נתראה.‬
‫תזיז את התחת, אוסקר.‬
‫חתיכת נקבה.‬
‫טושק.‬
‫טושק, סליחה.‬
‫טושק.‬
‫אל תכעס עליי, בסדר?‬
‫הם עשו לך משהו?‬
‫אני כישלון.‬
‫אני טעות.‬
‫אוי, מרוזובסקה.‬
‫חשבתי שתתאפסי.‬
‫הסיכויים שלך לא טובים. לא טובים.‬
‫אלוהים, חתיכת זקנה בלה,‬
‫עד כמה את צריכה לשנוא את עצמך‬
‫כדי ליהנות כל כך מלרדת על בחורות יפות?‬
‫טושה.‬
‫בזמן האחרון מצער אותי‬ ‫שאני לא יכולה לרדת עלייך.‬
‫כזה פרצוף יפה.‬
‫תתרחקי מהפרצוף שלי.‬ ‫-מה אמרת, גברת?‬
‫אדון. תתרחקי מהפרצוף שלי.‬
‫איך אני מתלבש ונראה, זה ענייני.‬
‫ואני מזדהה כזכר. אנא פני אליי בהתאם.‬
‫תקשיבי לי, גברת צעירה.‬ ‫בית הספר הוא לא המקום לשטויות כאלה‬
‫ומשחקים בבגדים, וכל מה שאת מייצגת.‬
‫אני מתבוננת בך כבר זמן מה, ואם לדבר בכנות…‬
‫סליחה.‬ ‫-אם תתחצפי עוד פעם אחת….‬
‫המורה, סליחה.‬ ‫-עוד פעם אחת. כן, אמיליה?‬
‫לאף אחד לא אכפת מה יש לך לומר על זה.‬
‫שבי, אמיליה.‬ ‫-קודם תתנצלי בפני מטילדה וטושק.‬
‫צפית ביותר מדי סרטים אמריקאים?‬
‫האם הכבוד לאחרים‬ ‫הוא הבסיס של סרטים אמריקאים בלבד?‬
‫אם את לא אוהבת אנשים…‬ ‫-כדאי שלא תעבדי בבית ספר.‬
‫אולי תמצאי תחביב שיעזור לך להתמודד עם לחץ?‬
‫אמיליה, שבי!‬
‫אולי יוגה?‬ ‫-או אוריגמי?‬
‫מרוצי מכוניות?‬ ‫-מדיטציה עזרה לאימא שלי.‬
‫גברתי, אני משחק League of Legends.‬ ‫ואני מחפש שותף לבוט ליין.‬
‫או שפשוט תפתחי פרופיל טינדר.‬
‫השיעור הזה נגמר. אתם תתחרטו על זה.‬
‫אלה שלושה סירובים.‬ ‫-אתם תתחרטו על זה!‬
‫להתראות!‬
‫היי, תודה. ברצינות.‬ ‫-טוב, אין לך מה להתרגש כל כך.‬
‫זה גם בשבילי.‬ ‫יש גבול כמה אפשר להתערב בחיים שלנו.‬
‫זאת אני.‬
‫את מה?‬
‫לא, אפילו לא היית במסיבה הזאת.‬
‫רואה? אפילו עכשיו‬ ‫את עושה את זה. משפילה אותי.‬
‫את חושבת רק על עצמך.‬
‫ועדיין מחבבים אותך,‬ ‫מזמינים אותך למסיבות. זה לא הוגן.‬
‫אפילו לא אכפת לך מרגשות של אחרים.‬
‫הרגשות שלי, של לאון או של קונרד.‬
‫את חושבת שאת כזו מגניבה, מבלה עם לאון?‬
‫אי פעם שאלת מה שלומו?‬
‫את יודעת שההורים שלו‬ ‫ניתקו איתו את הקשר כי הוא הומו?‬
‫שהוא היה מאושפז שלושה חודשים‬ ‫כי החטיפו לו מכות כי הוא רקד עם מישהו?‬
‫לא! את לא יודעת את זה! את לא,‬
‫כי אכפת לך רק מעצמך.‬
‫איך את יודעת את זה?‬
‫כי בניגוד אלייך,‬ ‫עלה בדעתי לדבר איתו על זה.‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫היי בן שלי.‬
‫מה שלומכם?‬
‫טוב. מה איתך?‬
‫אני בסדר.‬
‫כן? איך הלימודים?‬
‫אפשר לדבר עם אבא?‬
‫אתה יודע, הוא עסוק מאוד כרגע‬ ‫ופשוט לא יכול לבוא לטלפון.‬
‫אל תקשיבו לו. הוא תמיד מגזים.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני שמח שבאת.‬ ‫תיכנס. זהירות. מסגרת דלת נמוכה.‬
‫תקשיבו. בואו נשתה לחיי ג'ינג'ים.‬
‫זה תקין בשולחן הזה?‬
‫אין יותר טושה.‬
‫יש טושק.‬
‫אני אתגעגע אליה.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫שבו. על מה דיברתם שם בחוץ?‬
‫הפסקנו לעשן.‬
‫מה כל כך משעשע בתפוחים? לא.‬
‫תצלמי אותנו אוכלים את פאי התפוחים.‬
‫מגדה, תסתכלי.‬ ‫-כן?‬
‫קדימה, תסתכלי.‬
‫השיער שלך אמיתי או צבוע? שחררי אותו.‬
‫בואו נערוך תחרות על צבע השיער הטוב ביותר.‬
‫גזרתי אותו.‬
‫תעשי ככה.‬
‫כן, סקסי!‬
‫כל כך הרבה שיער!‬
‫לא לשחק עם השיער, בבקשה.‬
‫לספר גם אותך?‬
‫נספר את אבא?‬
‫כן!‬
‫נו? תראו מה זה.‬
‫זה נחמד.‬
‫אהבת?‬
‫התספורת הקצרה החדשה שלך?‬
‫כולנו בלונדינים. אבל אתה…‬
‫אני מקריח. לא יהיה מה לגזור.‬
‫היה שלב כזה…‬
‫זה התחיל איפשהו סביב הגן.‬
‫איזה ילד הרשים אותך. קראו לו דניאל.‬
‫ורצית להיות כמו דניאל.‬
‫אפילו אמרת לנו לקרוא לך דניאל.‬
‫אמרת לנו לספר אותך.‬
‫חצאיות לא באו בחשבון.‬
‫ואימא?‬
‫היא הרשתה את זה?‬ ‫-כמובן.‬
‫למה לא סיפרת לי על זה?‬
‫פשוט לא ידעתי איך.‬
‫חשבתי שעליי להיות כמו אימא. כי היא איננה.‬
‫שזה מה שהיא הייתה רוצה. בשבילי. בשבילך.‬
‫חשבתי שזה יהיה עדיף לך.‬
‫בשבילי?‬
‫מה יכול היה להיות יותר טוב בשבילי?‬
‫לחשוב כל החיים שאני מוזר ודפוק לגמרי?‬
‫חשבת שתעמיד פנים‬ ‫שזה לא קיים אז זה לא יהיה?‬
‫טושק, פחדתי ממה שקורה.‬
‫אני יודע שפישלתי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫באמת, ילד. אתה תראה. אנחנו נטפל בזה.‬
‫הכול בסדר איתך.‬
‫שמעת? הכול בסדר איתך.‬
‫אבא, אני חושב שעשיתי משהו ממש לא בסדר.‬
‫מה?‬
‫אתה ואימא הייתם רבים?‬
‫כמובן.‬
‫ואיך השלמתם?‬
‫דיברנו זה עם זה.‬
‫ואם היא לא רצתה לדבר?‬
‫בעצם זה הייתי אני שלא רצה.‬
‫אז מה היא עשתה?‬
‫היא לא הייתה מוותרת.‬
‫קוקו, אתה יודע איפה לאון?‬ ‫-כן.‬
‫תספר לי?‬
‫בבית.‬ ‫-אני בבית שלו. הוא לא כאן.‬
‫הוא חזר להורים שלו.‬
‫אתה יודע איפה הם גרים?‬ ‫-לא.‬
‫אתה פנוי עכשיו?‬
‫אתה חושב שזה יעבוד?‬ ‫-זה כל מה שיש לנו.‬
‫צריך להביא איזו בחורה.‬ ‫בחורות יותר טובות בדברים כאלה.‬
‫הן יכולות לחייך, לרפרף בריסים…‬
‫כן, יש לי רעיון.‬
‫היי. תקשיבי, את רוצה‬ ‫לפרוץ למשרד המנהלת איתי ועם קוקו?‬
‫אנחנו צריכים מישהי שתרפרף בריסים.‬
‫נהדר. טוב, נתראה.‬
‫מקס, אלה האופניים שלך?‬
‫כן.‬
‫נמצאו באורח פלא.‬
‫אופניים גנובים.‬
‫זה נהיה נורמלי לגנוב זה לזה את האופניים?‬
‫לשאול.‬
‫בלי לבדוק אם אפשר? בלי לבקש רשות?‬
‫שכחתי. השאלתי להם את האופניים לפני זמן מה.‬
‫חבר היה זקוק לעזרה.‬ ‫-עכשיו אנחנו זקוקים לעזרתך שוב.‬
‫זה בקשר ללאון.‬
‫גברת אווה! יש שרפה!‬ ‫-מה? איפה?‬
‫מעבדת הכימיה! עשיתי ניסוי.‬
‫הכול לפי הספר, אבל אולי התבלבלתי בכמויות.‬
‫את מריחה עשן?‬
‫אני מריחה עשן.‬
‫היי, המבחן שלי בגאוגרפיה.‬
‫היי…‬
‫בוקר טוב.‬
‫אנחנו צריכים את הכתובת של לאון. של הוריו.‬
‫אבל הוא לקח את הניירת שלו אתמול.‬ ‫ויתר על המלגה שלו.‬
‫כן, אבל אנחנו ממש צריכים את זה.‬
‫טוב.‬
‫בעוד 88 ק"מ, פנה ימינה.‬
‫מה הקטע עם צבעי הקשת?‬
‫הוא לא היה בבית?‬
‫רגע, זה הוא! תעצור.‬
‫לאון!‬
‫חבוב!‬
‫- הסוף‬ ‫שלום ואהבה -‬
‫- ואז מה? הם התנשקו לנצח! -‬
‫- הכוכב וסינדר לנצח -‬
‫- סליחה -‬
‫- בוא נעשה את זה! -‬
‫- אני מפחד. אבל בכל זאת רוצה -‬
‫זהו סוף סיפור הלהקה של הכוכב ושל סינדרלה.‬
‫הם חיו באושר ועושר,‬ ‫במקום רחוק מאוד או קרוב למדי.‬
‫וכל זה. הלכנו. ביי.‬
‫אף אחד לא כישלון.‬
‫אף אחד לא טעות.‬
‫הוא מפחד וגם אני.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫מי שאנחנו זה בסדר.‬
‫- מבוסס על הרומן "פאנפיק"‬ ‫מאת נטליה אושינסקה -‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬