En i skinnende satin.
Der er blonder på den ene. Den anden er amish.
Hvad er amish?
En religion. De rider på heste, de laver smør, der er ingen lynlåse.
Er det en religion?
Hold dig til emnet.
Hvordan er puderne? Er de behagelige?
- Aner det ikke. - Har du prøvet?
Om jeg har prøvet dem? Nej.
Prøv dem lige. Læg dig på dem, vrik lidt rundt.
Jeg vil ikke vrikke på en dødspude.
Hvad laver jeg?
Nicholas burde ikke blive begravet.
Han burde ligge på lit de parade som prinsesse Diana og Eva Perón.
Hej. Har du brug for hjælp?
Nej, ellers tak.
Du har bare været her længe.
Er der tidsbegrænsning? Skal du noget?
Nej.
Se det positive.
Bliver jeg her længe nok, sælger du måske to.
Du har brug for tid. Jeg venter udenfor.
Jeg kan ikke. Jeg snerrede ad Snehvide.
- Jack. - Det her stinker.
Nicholas efterlod noter om alt andet.
Detaljerede instrukser om alle mindemiddage, gravøl,
hans fejrings-escape room.
Han valgte blomsterne til sin begravelse, lavede bordkort,
skrev opstillingen til sin hyldestkoncert i Central Park.
Vi har stadig ikke hørt fra Charli xcx.
Han valgte duge, bestik, dresscode... Steampunk,
hvis du skal shoppe.
Alt var på listen, og så under kiste stod der "ikke afgjort".
En ikke afgjort kiste.
- Træk vejret. - Og nu skal alle bare
pludselig vide, lige nu,
- hvem der overtager. - Det er jo en forretning.
Jeg er sgu ligeglad. Han er ikke død endnu.
Undskyld.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Du kan vække Nicholas.
Eller send et billede af kisterne, så vælger jeg en.
Virkelig? Det ville...
Det er...
- Tak. - Jeg har en idé.
Når det her er forbi, hvorfor kommer du så ikke til Paris?
Vær lidt hos mig.
Hos dig?
I din lejlighed?
Du kan låne nogle bøjler.
Har du ondt af mig?
Ja.
Og jeg savner dig. Lidt.
Den i bronze ved væggen er perfekt.
Er den?
Ja.
Lækkert.
Den er virkelig...
Fuck.
Et udkast til næste uges program.
En 2-siders hyldest til Nicholas med hans fotoudvalg,
retoucheret efter ønske.
- Vil du se? - Næ.
Jeg sætter det i gang.
Du vil heller ikke se det her, men...
- Listen? - Listen.
- Han skal se på listen. - Ja.
Sørg for, at han godkender.
Programmerne trykkes om en time.
Og spørg for, at han spiser.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor?
Fejler det, har han intet job.
4 DAGE - C
- Suppe? - Fint.
Jeg henter suppe.
- Julian. - Ja?
Book Sugar Plums andet- og tredjehold ugen ud.
- Spred ordet. - Okay.
Eggroll! Forsigtig.
Eggroll.
Ikke igen!
Bruna.
Du har vagabonder!
Bruna.
Lulu? Jeg troede, du var død.
Fru Toussaint.
Ikke flere vagabonder, Mishi!
Sig det til Bruna!
Godt at se dig igen, Lulu! Hjertevarmende!
Meget specielt!
Undskyld, fru Toussaint.
Jeg anede ikke, du sad der.
Du af alle burde ikke sove på gulvet.
Det har jeg gjort så tit. Hvem er du?
Jeg er Mishi.
Hvad er der sket med... Bruna.
Jeg er en stor fan.
Undskyld. Hvem er du?
- Mishi. - Uddyb.
Mishi Katerina Antoi...
Nej. Hvorfor er du her?
Jeg bor her.
- Siden hvornår? - Siden jeg kom til Paris.
- Hvorfor? - Hvorfor jeg kom til Paris?
Hvorfor er du i mit hjem?
- Jeg er på National. - Hvad?
Den nationale ballet.
Geneviève sagde, jeg kunne bo her. Min mor er vanskelig.
Er din mor vanskelig? Din mor er vanskelig.
Kaffen er klar!
Hvor fanden er nøglen?
Cheyenne?
Hvad laver du her?
Jeg sover på gangen, fordi jeg ikke kan komme ind i mit hjem.
Vil du have kaffe?
Huser du bortløbne nu? Ligesom Oliver Twist?
Ja. Det er præcis som Oliver Twist.
Havde vi ikke noget ost?
Den var gammel!
Hvor er nøglen?
Ost bliver ikke for gammel.
Den havde pels!
- Hvor er nøglen? - Vi tog den ud af planten.
Hvorfor?
Hvordan skal man så komme ind?
Hun har nøgle!
Hvad mener du? Til at rende rundt med?
Jeg aner ikke, hvad hun gør.
Jeg tager den med.
- Din egen nøgle? - Ja.
Jeg havde aldrig en!
Du havde ikke brug for en!
- Hvorfor? - Tja...
Hun ville have en nøgle. Hvorfor bankede du ikke på?
Fordi der altid er en nøgle i planten!
Når der ikke er en nøgle,
er onsdagsmanden der.
Mandagsmanden, og han er væk.
Jeg er ligeglad.
New York har gjort dig uhøflig og støjende!
Simi. Nej, bliv her.
Hvad fanden?
Har du en hund?
Det er Simi.
Du hader hunde.
Hvad mener du med det?
Du hader hunde.
Den skræmmer musene væk.
Jeg måtte aldrig få en hund.
Du havde strutskørter.
Det er noget helt andet.
Jeg vidste ikke, du kom.
Så havde jeg ladet døren stå åben.
Det kan du ikke. Det er farligt.
- Jeg har vist dig macheten. - Den vil jeg ikke bruge.
Det siger du nu. Bare vent.
Jeg forstår ikke, hvad der foregår.
Du har intet sagt om nogen.
Du har intet sagt om nøglen eller om hunden.
Jeg har en hund,
der er ingen nøgle i planten, jeg så hendes ballet...
Vent, hvad?
For satan...
Har du set hende danse?
Glem, at jeg sagde det.
Du så aldrig mig danse.
Cheyenne, du sagde, jeg ikke måtte.
Nej. Du sagde: "Behøver jeg det?" Jeg sagde: "Nej."
Jeg er din datter. Spørg ikke, bare kom!
Jeg er ikke perfekt. Dræb mig.
Mishi.
Vis hende, hvor macheten er.
Det ved jeg godt!
Du må ikke være vred.
Jeg bad hende komme og se mig.
Jeg ville bare have støtte.
Fra hende?
Hvor sover hun?
I pulterkammeret. Jeg har rykket ting. Repareret sengen.
Prinsessesengen? Seriøst?
Prinsessesengen
med guldet og de smukke blomster
og plads nedenunder til private ting?
Du gør dig til grin. Det er bare en seng!
Jeg bad dig om at reparere den, men det skete aldrig.
Tilfreds? Nu er den repareret.
Du er hjerteløs!
Rart at have dig hjemme!
Hvor er min pung?
- Jeg har altid villet møde dig. - Hvorfor?
Fordi du er verdens bedste danser.
Har du set alle dansere i verden?
- Nej. - Så tror jeg ikke på dig.
Har nogen set min pung?
Mit dørhåndtag faldt af!
Så sæt det på igen!
Jeg er ikke vicevært. Jeg bliver ikke betalt for at reparere dørhåndtag!
Min mor gav mig en plakat med dig, da jeg fyldte 16.
Et begrænset oplag.
- Den vanskelige mor? - Ja.
Din mor køber gaver til dig.
Min vanskelige mor køber intet.
Din vanskelige mor må spare op for at få dig ud af fængsel!
Hvorfor er du på mit værelse? Har du lejet det ud?
Ignorer hende, Mishi.
Hun skaber sig bare. Lad hende trampe.
Jeg tramper ikke!
Jo, du gør!
Du opfører dig som et jaloux barn. Ja, jeg reparerede sengen.
Og toilettet, fordi det blev stoppet.
Skal jeg proppe lortet tilbage i rørene?
For gamle dages skyld?
Ja. Gør det.
Jeg henter noget ost.
Hvad?
Vil du signere min plakat?
Lucien er frosset i boulangeriet,
fordi du bad om en mandelcroissant, og de har ingen.
Giv ham et andet valg,
ellers ser vi ham måske aldrig igen.
Bare bed ham om at købe noget.
Du surmuler på jorden
som et barn, der fik den forkerte dukke til jul.
Cléas folk skrev.
Hun aflyste mødet i morgen.
Hun har aldrig aflyst et møde før.
Det er hendes chance for at plage mig.
Det og en fyldig Bordeaux er hendes to yndlingsting i verden.
Måske er hun syg.
Eller måske bebrejder hun mig for sin datters fuldemandsskål.
Det kan hun da ikke.
Jo, hun kan da.
Og hun har måske med rette gættet, at jeg nød det.
Det er ekstremt ubehageligt, ikke?
Jorden er hård og kold, og mine bukser er tynde.
Det er større end vores skilt.
De reklamer betaler for det nye tæppe.
Det gamle er fint.
Du sagde, det lignede en infektion.
Ikke når det er oppe, og man ikke ser det.
Folk vil tro, vi er en tøjbutik.
Nej, de vil ikke.
Folk ser bygningen og tænker kunst, historie, skønhed, ynde.
Wow.
Wow, fantastisk frakke.
Skal vi gå ind?
Ja. Jeg har fødselsdag.
Jeg beder vagten om at lukke dem ind.
Jeg vil se, hvad der sker.
- Pis. Bert, undskyld. - Det er okay.
Det var ikke dit danseben, vel?
Jeg bruger begge to.
Godt. Undskyld igen.
Hallo?
Cheyenne er bare smuttet.
Hun lagde en besked på min telefon.
Ikke på telefonsvareren. Et stykke papir tapet til min telefon.
Ja. Jeg fik også en.
Hvor er hun?
Aner det ikke.
- Hvornår kommer hun tilbage? - Hvem ved?
Okay.
Hvad, Gael?
Så er hun vel ikke med i Nøddeknækkeren, hvis hun ikke er her.
Hun er god, men ikke så god.
Hvad, Gael?
Danser hun ikke i aften, og jeg er hendes partner...
Du danser ikke, før hun er tilbage.
Gudskelov for det.
Er du glad? Jeg elsker at gøre dig glad.
Jeg ville bare give besked.
Besked modtaget. Jeg løber.
Hey.
Det er sjovt. Jeg har lige talt med din bror.
Er alt vel?
Han er Jack.
Det siger alt.
Du blæste australierne omkuld med din Bartók-aften.
Nej. Jeg ved ikke.
Jeg elsker ham,
og de har aldrig viet en aften til hans arbejde.
Jeg ville prøve det,
og de har mange gode musikere.
De knoklede for mig.
Men jeg blæste dem omkuld.
Godt billede af dig.
Virkelig?
Jeg ser altid vanvittig ud, når jeg dirigerer.
De fanger mig altid midt i...
Ja.
Men tak.
Nå. Jeg er sent på den...
- Hov. Så... - Undskyld. Tak.
- Jeg burde bare... - Værsgo.
Køb en iPad, Quinn.
Og...
...du ser godt ud...
...også.
Manner.
Det er til højre.
Nej, venstre.
Hvis du kommer fra den anden side.
Vi kommer altid fra samme side. Gennem porten.
Bare led videre.
Vi kan spørge vagterne.
Vil du det?
Sige til folk, at du ikke kan finde din fars grav?
Jeg var tre. Det tilgiver de nok.
Du var fem.
Jeg var tre.
Jeg fødte dig. Jeg ved, hvor gammel du var.
Han døde i '94.
Nå.
- Du var tre. - Tak.
Har de flyttet ham?
Nej, han er ikke en sofa.
- Jeg går derover. - Det er mod Chopin.
Vi skal væk fra Chopin.
Chopin er den vej.
Ved du pludselig det hele?
Overvejede du at give mig fars navn?
Blecht? Nej.
Fordi du ikke kunne lide det.
Og han var kedelig. Du var ikke kedelig.
Hvorfor valgte du ham så?
Jeg ville flytte hjemmefra.
Men I flyttede ind hos dem.
Du bor stadig i lejligheden.
Planen var ikke perfekt.
Jeg tror, han var tæt på en Christophe...
Er du ked af, at du aldrig havde en far?
Hold op. Det var nok at døje med dig.
Ville I være blevet sammen?
Det ved jeg ikke.
Han kunne intet reparere.
Min far kunne reparere alt.
Det kunne han.
Han kunne få alt til at fungere.
Han sagde: "Du kan ikke regne med nogen. Du kan kun stole på dig selv."
Så han lærte mig at reparere ting.
At overleve i naturen. Hvordan man laver ting om til våben.
Ved du hvad?
Hvad?
Du er forelsket i din far.
Du er ulækker.
Dine øjne stråler, når du taler om ham.
Det er min grå stær.
Det var satans.
Du vil ikke tro det!
Har du fundet far?
- Marcel Proust. - Vi har ledt efter ham i årevis.
Proust.
Se, det er et godt efternavn.
Er der noget?
Pis.
Er der noget der?
Vent. Vi går i ring.
Hvordan ved du det?
Det er mit kreditkort. Jeg tabte det.
Hvordan kan du det? Hvad fejler du?
Jeg beder om et kort.
Havde Magellan et kort med på opdagelse?
Selvfølgelig!
Cheyenne.
Du kan ikke altid tage den lette udvej!
Hvad blev der af mandagsmanden?
Hvad sker der altid?
Savner du ham?
Du ser et tv-program. Du kan lide det. Det ender. Du er trist.
Du finder et andet program.
Og du lever videre.
I New York er der en mand. En danser, min partner.
Og den partner, er han din mandagsmand?
Dagene ændrer sig, men det sker hver uge.
Så er han din kæreste.
Nej. Ikke en kæreste.
Hvad så?
Jeg ved det ikke. Der er... Følelser.
Det sker for selv den bedste.
Jeg kan ikke lide følelser.
Så afbryd det. Fjern nøglen fra planten. Han vil forstå.
Det vil jeg ikke.
Så lad nøglen ligge i planten.
Jeg har ingen plante.
Hvor er nøglen så?
Det handler ikke om nøglen.
Jeg gled forleden.
Gled? På scenen?
Under Nøddeknækkeren. Jeg dansede,
alt var fint, og så pludselig...
Så er det slut?
Ikke flere skørter?
Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, hvad det betyder.
Men det betyder noget.
Hvad? Lukker de allerede?
Hvad er klokken?
Den er ti i fem.
Umuligt.
Har vi været her i fire timer?
Det er det samme hver gang.
Er det da min skyld?
Næste gang får jeg et kort.
Ikke noget kort.
Bare læg dem et eller andet sted.
Ved du hvad? Måske er han begravet i Montparnasse.
Hvad har jeg gjort?
Du sænker din venstre skulder,
men ellers vil jeg bare hilse på.
Hej.
Jeg er glad for, at du fandt en lovlig måde at slå folk på.
- Har du kæmpet imod ham? - Nej.
- Kan du slå ham? - Sig det nu.
Sig hvad?
Er jeg ude?
Jeg talte med din advokat i aftes.
Han håber at få anklagerne frafaldet.
Virkelig?
De fyre, du sloges med, er blevet anholdt tit.
Desuden blev du provokeret, følte dig truet, bange...
- Nej. - Du var hunderæd.
Det var sjovt.
Så bange, at du ringede og sagde farvel til din mor.
Skal jeg sige, jeg var bange?
Som lille Bambi.
Fint. Lille Bambi.
Det var hjorten, ikke?
Jo.
Hvordan går det med Tobias' nye stykke?
Ikke så godt, faktisk.
Matthieu nægter at arbejde med ham efter det, der skete.
Hvad skete der?
Tobias sagde, at de ville øve uden for campus,
og da Matthieu dukkede op...
Jeg har sagt jo, jeg hedder Matthieu...
Hej Matthieu.
Hold op med at tale på samme tid!
Det er okay, Mat...
Jeg fik besked på at komme kl. 10.
Og det er godt, at du gjorde det.
At anerkende problemet er et stort skridt mod bedring.
Jeg har ikke et problem!
Jeg har en prøve!
Grin ikke.
Jeg griner ikke... Foran dig.
Det vil jeg råde dig til. Ja.
Bruger du den?
Åh. Øjeblik.
Nu er jeg færdig.
Har du talt med Tobias for nylig?
Han var så vred på stationen.
Han var...
Jeg tror ikke, han vil tale.
Det, der skete, var slemt, Gabin.
Det ved jeg godt.
Gør du? Virkelig?
For jeg har dækket over dig så mange gange.
Jeg har stået inde for dig. Har undskyldt for dig.
Og jeg kan ikke mere.
Det gælder mit job.
Jeg har brug for Tobias' ballet. I dén grad.
Og nu, hvor Matthieu åbenbart har forladt landet,
og ingen af de andre Étoiles vil nærme sig rollen,
er jeg på spanden.
Så hvis jeg kan overbevise nok folk...
En helgen.
Jeg kan være en helgen. Du vælger selv,
selv ham med en taske af forhud.
Hvad?
Kender du ikke ham?
Jeg vil ikke kende ham.
Der findes sære helgener.
Slut, Gabin. Det er sidste gang.
Sidste gang.
Vent. Har du talt med Tobias?
Tror du, han vil arbejde med mig igen?
Det må I finde ud af.
Nej. Gud. Pankow?
Din efterfølger? Drøm videre.
Nej.
Nej, sgu.
Aldrig.
Gudfader.
Nicholas, vi har kun Ludvig Goldberg tilbage.
Bare lig der. Måske lægger jeg mig.
Ludvig Goldberg.
Hvorfor nævnte du ham?
Jack? Du milde. Du lyder helt opkørt.
Som en husmor med en flot bibelsælger ved døren.
Jeg vil vide, hvorfor... Jøsses. Hvor fanden er din skjorte?
Jeg har et vigtigt møde med én, jeg ikke kan nævne.
Og sikkerheden er enorm.
Okay.
- Alt bliver tjekket. - Jeg burde ikke have spurgt.
Ikke en eneste del af min krop vil ikke blive undersøgt.
- Forstået. - Synes du, dit job er irriterende?
Crispin, hvorfor sagde du det navn?
- Hvilket navn? - Cheyenne.
Det er derfor, du er så rød i hovedet. Det var bare en idé.
Det er en forfærdelig idé.
Hun er ballerina, hvis karriere peaker.
Hun har ingen grund til at blive instruktør.
Og hun er den værste til at omgås andre mennesker
på nær lejemordere og De hvide vandrere.
Og for det tredje er det bare en forfærdelig idé.
Så lad være. Det var bare et forslag.
Nej, du skal ikke manipulere mig.
Det ville jeg aldrig gøre. Det var bare en tanke.
Jeg fyrede idéer af for at se, hvad der skete.
Den er god med dig. Du gør intet uden grund.
Jeg tænkte bare, at den casting ville vække opsigt.
Et Pamela Anderson som Roxie Hart-øjeblik. Ikke andet.
Jeg fandt det morsomt.
Men nu kan jeg se, at du har gennemtænkt det
roligt og rationelt og har besluttet, at du er imod det.
Så jeg siger intet om frøken Toussaint igen.
- Så du listen? - Ja, jeg så listen.
Der er nogle fremragende navne. Ludvig Goldberg ville være en succes.
Jeg elsker brødristeren. Virker den?
Ja. Jeg har selv repareret den.
- Hvor meget? - 175 €.
Hold op.
Betal, hvad du vil.
Du gav 75 for den i ødelagt stand.
175 er for meget.
Min datter.
Hvad med 100?
- Ja. - Nej! 175.
Du skal opereres. Du kan ikke arbejde.
Hvad med huslejen?
125?
Og hvad hvis operationen fejler, og benet må af?
175! Jeg insisterer.
Behold byttepengene.
Held og lykke med operationen.
Værsgo.
Den er repareret.
Det skal jeg nok afgøre.
Dig. Under hatten. Jeg er utilfreds.
- Hvem er det? - Tryllekunstneren Timeo.
Han tryller sig ud af pigernes liv.
Jeg er bagud. Hvilken pige?
Mishi.
Den ene dag fniser hun som en tåbe ad sin telefon, og den næste
skifter du nummer, så hun ikke kan finde dig.
Hvad har du gjort?
Han slog op med Mishi.
Vores Mishi?
Hvorfor slog du op?
Det gjorde jeg ikke.
Han vil have noget bedre.
Nej.
Godt. For det får du ikke.
Det kan du absolut ikke.
Du sårede Mishi. Vi er færdige.
Dumme dreng.
Hvorfor slog du op?
For køn? Gør det ondt i øjnene?
Jeg slog ikke op med hende. Vi var ude én gang.
Hun viste mig sin telefon,
hvor du har slettet dig selv eller noget.
Jeg fulgte ikke med, fordi jeg er ligeglad.
Men hun surmuler. Over dig.
Må jeg ikke forklare?
Nej. Du knuste hendes hjerte.
Nej! Jeg kan godt lide Mishi.
Jeg vidste ikke, om det var gengældt.
Jeg måtte ikke følge hende hjem
eller til metroen. Hun skrev aldrig tilbage.
Jeg anede ikke, om hun kom godt hjem.
Hun er ikke blokeret på Instagram.
Det er vel det, I taler om?
Jeg lukkede min profil ned, mens jeg havde eksemener.
Nå. Okay.
Okay? Er det alt?
Hvad mere vil du have?
Hjælp. Hvad gør jeg?
Timeo, har du mødt en balletdanser før?
Vi er underlige.
Vi gør underlige ting.
Vi står på tæerne med vilje. Hvorfor?
Aner det ikke. Spørg Louis XIV.
Vi lever vores liv på ulækre, beskidte steder.
Vi lugter. Altid.
Altid.
- Du vil bare skræmme mig. - Nej.
I så fald ville jeg vise dig mine fødder.
Jeg er ligeglad.
Dansere ved ikke, hvilken dag det er, eller hvordan vejret er.
Vi er med i en kult.
Hvis du vil date en balletdanser,
må du springe med på vognen og arbejde hårdere.
Hvad skal jeg gøre?
Gå efter hende.
Tag til en forestilling. Se Mishi danse.
Ja, se Mishi danse. Ikke mig.
Jeg er ikke det værd.
Du sagde, jeg skulle lade være!
Hvem er det?
Svarer du seriøst sådan?
Jack?
Hvor har du nummeret fra?
Du arbejder for mig. Jeg har det hele.
Alt det, du har, er falsk.
Mit nummer, fødselsdato, adresse.
Hvorfor giver du mig falske info?
Efterlad aldrig spor.
Du er balletdanser, ikke morder.
Hør.
Nicholas får det ikke bedre.
Det gør mig ondt.
Det er kun et spørgsmål om...
Jeg vil ikke tænke, men det skal jeg.
Vi får brug for en ny kunstnerisk leder.
Jeg har en liste med kandidater...
Forhåbentlig ikke Ludvig Goldberg.
Ingen er Nicholas.
Vi kan ikke erstatte ham. Måske bør vi ikke prøve.
Måske bør vi tænke anderledes.
Jeg er ikke med.
Du er en unik danser.
Det ved jeg godt.
Du har dedikeret dig til kunsten,
perfektioneret den.
Men du gør mere end at danse.
Du har en mening om alt.
Om kostumerne, om koreografien.
Og selvom din taktik måske er grov og ærligt talt fjendtlig,
må vi bare hyre flere advokater,
hvis du siger ja.
Du har tit ret i ting.
Om Gael,
om Susu, om repertoiret.
Og din tale om dans forleden...
Utrolig.
Du har vision.
Siger ja til hvad?
Du skal være kunstnerisk leder for MBT.
Du skal overtage fra Nicholas.
Hallo?
Cheyenne?
Pas på. Gå ikke ind i cirklen.
Pas på cirklen, sagde jeg. Tristan.
Jeg ved ikke, hvor tit jeg skal sige, der er en person i midten.
- Du må ikke danse der. - Nej.
Du væltede hovedrollen.
Du brækkede hans fod, nu er han halt. Tilfreds?
Nej, men det er svært, når der ikke er nogen.
Ligesom sex, men det lykkes.
Ved du, hvornår vi får en ny hovedrolle?
Ved jeg det?
Lad os se.
Lad mig tjekke mit ur.
Der må være en fremtidsapp,
der viser, hvornår jeg får en ny danser.
Jeg kan ikke se den.
Måske skulle jeg gå på Genibaren med det ironiske navn
og spørge dem, hvor de kan finde den spådoms-app.
Eller skal vi tænde lys, lave saltcirkler og spørge Nurejev?
Lula, du er uhyggelig. Du ligner en med et pendul.
Tobias.
Jeg kiggede fra gangen.
Jeg ville ikke afbryde dig. Det ved jeg, du hader.
Hvad laver du her?
Anklagen mod Geneviève frafaldes.
Hun lod mig komme tilbage.
Jeg ville tale med dig om din...
Jeg ved ikke, om du har pause...
Han tager ikke pauser.
Kan vi gå udenfor? I et øjeblik.
Du gør, hvad jeg beder dig om.
- Okay. - Tag det på, jeg beder om.
Selvom du hader farven, eller det maser dine kugler.
Begge dele er fint.
Dit sind rager mig ikke.
Kun at du ikke ødelægger min ballet.
Det forstår jeg.
Tag jakken af. Vi starter om et par dage.
Sendte du Matthieu til et AA-møde?
- Jeg... - Det var for min skyld, ikke din.
Kom så. Forfra.
Tilfreds?
Napoleons fodvarmer.
Hvad? Købte de den?
Det var et vaffeljern, hvor vaffelpladen manglede.
Nu er det bare en metalfirkant.
Og de betalte 500 € for den metalfirkant.
Du ødelægger mit ry.
Kunderne elsker mig.
Den er god med dig.
De synes, jeg finder de mest vidunderlige ting.
De synes, du er slesk.
Se selv. Og du kaldte dem dumme.
Cheyenne Toussaint...
Cheyenne Toussaint.
Du er verdens bedste ballerina.
Frøken Toussaint, jeg vil være ligesom dig, men mig.
Hun er en letvægter. Se.
Selv efter du fortyndede det.
Måske har jeg ikke fortyndet det.
Jeg fik et sært opkald i dag.
Fra Jack. Der styrer Metropolitan Ballet.
De amerikanske strutskørter.
Han tilbød mig et job.
Du har et job.
Han bad mig være kunstnerisk leder for kompagniet.
Jeg har aldrig set mig selv sådan før. Møder og et kontor.
Kan du forestille dig det?
Interessant timing. Med faldet...
Jeg er jo ikke helt ukvalificeret.
Jeg har idéer til nye baletter. Tanker om koreografi, musik...
Det er et godt kompagni med potentiale.
Men det har brug for nytænkning.
De må af med de forfærdelige champagneglas.
De gamle damer stjæler dem.
Men alligevel, mig som kunstnerisk leder...
Jeg gør det ikke.
Det er et godt hus.
Godt hus til et godt stykke.
Godt stykke.
"STYKKE 2" - KOREOGRAFI - TOBIAS BELL MUSIK - NATHAN LANIER
Jeg kan ikke klare det. Stop.
Stop.
- Hvad laver han? - Det ved jeg ikke.
Hvor skal han hen?
- Jeg kommer op. - Han går på scenen.
- Nej. Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Hør så. Jeg sagde stop.
Hold op med at spille. Dig, hold op med at danse.
Hold op med at vise folk ind.
Der står på billetten, hvor du skal sidde. Lys.
Gud. Han er på scenen.
- Hvad gør vi? - Ingen anelse.
- Hvad laver du? - Stopper kunstens Tjernobyl.
Tjernobyl? Publikum kunne lide det.
I tager fejl. Sig, de tager fejl.
Kunst...
...er subjektivt.
- Det sagde jeg ikke. - Det er skørt.
I al den tid vidste jeg, at der var noget galt.
- Jeg forstår det ikke. - Det er lige meget.
Jeg vil bare aldrig se denne dans igen.
Jeg vil ikke lade flere forkerte ting blive vist i mit navn.
Tobias, salen er fuld af folk, der vil se din ballet.
Det kommer de til. Når den er færdig.
Jeg starter forfra, alle sammen.
Hvad? Sagde han, at han starter forfra?
Ingen gamle trin. Kun nye.
Lad mig ordne den. Det går hurtigt.
Eller ved I hvad? Det tager lang tid.
- Sådan er det. - Hvad gør han?
- Hvad laver du? - Finder musik.
Gud, han leder efter musik.
Nej, vi skal godkende al musikken.
Ellers bliver vi sagsøgt.
Pis, pis, pis.
Hvem godkender det?
Det ved jeg ikke. Hende med de røde briller?
Nej, ikke hende.
Er det Musikgodkendelse?
Der er et kontor. Jeg gik forbi det på vej på toilettet.
Pis. Ina Garten er her sammen med Jeffrey.
Ja, godt.
- Hvad valgte han? - Stairway to Heaven? The Beatles?
I går derover, og I går derover,
og dig i midten.
- Nej. - Hvad?
Cheyenne. Hvad laver du her?
Vi skal snakke.
Ikke nu. Galningene har overtaget anstalten.
Det er vigtigt.
Led efter musikpersonen. Jeg kommer straks.
Det må da være et godt tegn.
Hvad sker der? Er du ikke i New York?
Ved du, hvad der sker med Nicholas?
Ja. Jeg har talt med Jack. Det er en trist situation.
Jack tilbød mig jobbet.
Som kunstnerisk leder af MBT.
Wow. Det er vildt.
Hvorfor er det vildt?
Fordi du er en Étoile her i Paris.
Du dør af at pendle.
Jeg vil gerne.
Jeg ville være god.
Jeg må tænke på fremtiden.
Jeg må have en plan.
Jeg gled.
Gled du?
På scenen. Så nu forstår du det.
Nej, jeg forstår det ikke.
- Jeg gled. - Folk glider.
Næste gang du går på scenen, så lad være.
Problemet er løst.
Jeg har en chance. Jeg tager den.
Nej.
Nej? Som om jeg er en slem hvalp?
Aftalen var for én sæson.
- Og? - Du har en kontrakt her.
- Nej, jeg har ej. - Jo, du har.
Jeg efterlader ikke papirspor.
Du har en kontrakt. Alle har en kontrakt.
Har du set den?
En underskrevet kontrakt, med begge øjne?
Nej, men jeg er sikker på... Jeg mener...
Jeg var her ikke, da du kom med,
men de må have gjort dig til...
Det er Nationals politik. De ville aldrig have ladet dig...
Du må ikke tage afsted. Nej.
Vil du holde mig her mod min vilje?
Ja.
Ville du lade mig gå glip af en vigtig mulighed?
Ja, det ville jeg.
Men... Jeg gled.
Jeg må afsted.
Jeg må hjem.
Hvad, Raphaël?
Du vil ikke tro, hvad der foregår herinde.
Jeg var ikke mig, da jeg skrev det.
Jeg var så sikker på det sidste...
En katastrofe for koreografen Tobias Bell.
Det må du fjerne fra din telefon.
Jeg ville give Geneviève noget kommercielt. Af med det.
Hvad betyder det? Tag det af.
Jeg kender kun min smag. Hvad er det?
- Skørt. - Hvem bad dig om det?
Dig.
Se. Jeg bad hende tage det på.
Gør jeg det? Jeg bruger ikke skørter.
Medmindre jeg gør. Så ligner det mig.
Raphaël, jeg er der om et øjeblik.
Godt. For jeg synes, det er noget, vi bør opleve sammen.
- Hej. - Din skiderik.
- Geneviève, hvad... - Du er utrolig.
Og jeg kender dig.
Jeg ved alle de lorteting, du har gjort.
Jeg troede aldrig, du ville gøre det her.
- Cheyenne. - Ja, Cheyenne.
- Hør... - Nej, du hører efter.
Lad os glemme et øjeblik, hvor idiotisk det er
at give en tikkende bombe som Cheyenne så vigtig en stilling.
Men at tage hende fra mig nu?
Bag min ryg? Jeg ved ikke, hvem du er.
Vent. Sagde hun ja?
Ja, hun sagde ja, dit røvhul.
Hvorfor tror du, jeg råber ad dig?
Jeg vidste det ikke. Jeg fik ikke besked.
Du ville ikke ringe til mig først?
Jeg troede, hun ville afslå.
Hvorfor gjorde du det så?
Havde jeg vidst, at hun ville sige ja,
havde jeg ringet til dig.
Du skulle have ringet, før du tilbød hende jobbet.
Du burde ikke have tilbudt hende det job.
Nicholas er døende, og jeg har sovet på hospitalet hele ugen.
Jeg får en liste over potentielle ledere,
der ikke kunne styre et toilet.
Jeg tænkte ikke klart.
- Fint. Du er følelsesladet. Forstået. - Godt.
Træk det tilbage.
- Hvad? - Træk tilbuddet tilbage.
Sig, det var en fejl,
og du skriver en check for at redde Amazonas,
og så glemmer vi det.
Det kan jeg ikke.
Kan du ikke?
Jeg tror...
...hun kunne klare det.
Glem at komme til Paris, Jack. Nogensinde.
Og du kan bestemt glemme mig.
Geneviève.
Pis.
Fem, seks, syv, otte.
- En, to, tre, fire, fem. - Hvad sker der?
Han klædte danserne af og på tre gange.
Der er ingen forskel.
Han besluttede, at problemet ikke var kostumet,
men kostumekonceptet.
- Ja. - Hvad?
Fem, seks, syv, otte.
En, to, tre, fire, fem.
Nej.
- Vil du selv prøve? - Ja.
Jeg kommer ikke og råber "ja" på dit arbejde
og vandrer rundt og går på toilettet, vel?
Tobias Bell.
Det er din arbejdsgiver og potentielle morder, der taler.
Jeg har travlt. Hvad vil du?
Kom væk fra scenen og lad de mennesker danse.
Når jeg har koreograferet det, gør jeg det.
Du har allerede koreograferet det.
Det er derfor, folk er her.
Derfor, de er stadset ud.
Tror du, at hende der tog den tingest i håret for at handle ind?
Undskyld, jeg afbryder.
Afbryd venligst.
Folk livestreamer det fra publikum.
- Hvad mener du? - De filmer og lægger det på nettet.
Hvad?
Folk ser med. Det trender.
Hvorfor taler vi om det?
- Der er mange. - Lad os prøve igen.
Fem, seks, syv, otte.
Nej.
Vent.
Tobias.
Fuck det. Kom så.
Det der. Hvem kontrollerer feedet?
Dante styrer det.
Han har kontoret ved siden af Monica.
Ring. Bed ham om at skifte feedet til scenen.
- Ja, frue. - Hvad? Nej.
Det er vanvid derinde.
Det er vanvid.
Sindssyge.
Det er det, kunst handler om.
- Geneviève... - Det er et øjeblik. En bevægelse.
Franskmændene elsker revolution. Lad os give dem én.
Lad os lade alle se energien,
magien, kraften,
den rå atletiske evne, det kræver at lave et mesterværk.
Gør noget.
I må forstå, at det er en del af hans proces.
Han skal sidde i en bestemt position i en bestemt mængde tid.
Det afhænger af stykket og tonen, af og til vejret.
Alt, hvad der sker i aften,
er min skyld.
Jeg kom op at slås. Jeg blev provokeret, men det var dumt.
Jeg svigtede ham.
Jeg kvajede mig.
Men jeg sværger
foran alle i det her teater, at jeg aldrig vil gøre det igen.
Jeg vil aldrig svigte ham.
Uanset hvor lang tid det tager, hvor mange timer jeg skal stå her,
eller I skal sidde og vente på, at inspirationen rammer ham,
vil jeg bevise, at han kan regne med mig.
At jeg er her.
Så vær tålmodige, folkens.
Bare sid der. Ti stille.
Gør intet brat. Ingen mad med lugt.
Peanut M&M's, barbebcuechips.
Blødt slik er fint, så længe det er pakket ud.
- Se ikke på mig. - Og se ikke på ham.
- Opdaterer du dit CV? - Nej.
Fedt.
Vildt. Er det live?
Vi er her! Det er i operaen. Det er fedt! Du er nødt til at komme!
Det så vi på nettet!
De viser det på storskærmen.
Danser de?
Nej, de sidder der bare. Det er sjovt!
Nej, lad os prøve noget andet.
Nej.
Vend den anden vej.
Nej.
Hvem er det så?
Nej, vent. Kan du løfte ham?
Det ville være fedt.
Det er det fede.
Ja. Fem, seks, syv, otte.
Okay.
Nogen. Dig?
Fem, seks, syv, otte.
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte.
En, to, tre... Okay.
Det virker, når I ikke rammer hinanden.
Jeg har begyndelsen. Måske enden.
Der er et stykke i midten, men noget er ikke helt...
Der mangler en bro eller noget, der samler det hele.
Tobias?
Må jeg komme med et forslag?
Vi vil savne dig.
Der mangler barrer.
Ja. Jeg har brug for barrer.
Fem, seks, syv, otte.
En, to, tre, fire, fem...
Jeg kan kun sige, at uden en rigtigt god primer og spray,
ville din morgenmakeup aldrig holde
uden seriøse klumper
og vaskebjørneøjne.
Så skulle du løbe hjem og lave det om,
så ville du misse det her.
- Okay, det var det. - Hvad end det er.
Lad os gøre det.
Storskærm.
- Storskærm. - Jeg fik ikke byttepenge.
Jeg er i tvivl om Paris.
Jeg er glad for miljøreglerne
og frugtudstillingerne, men servietterne er for små.
Og bilister accelererer, før de bremser.
Og min elevator sidder altid fast.
Nærmest med vilje.
Jeg bad portnere om at lukke pizzamanden ind.
Det står vist ikke i jobbeskrivelsen.
Men...
...på en måde har Paris ændret mig.
Ændret min arbejdsgang.
Det er tortur at skabe et stykke. Jeg hader det.
Jeg er først glad, når det er færdigt.
Da jeg gik ind i øvelokalet på National...
Ikke det store med alle englene, men det lille med det røde klaver...
Hvem sætter et rødt klaver der?
Og det er oprejst, som en saloon.
Der er en klam statue ved vinduet, og gulvene er bløde,
og der er ekko. Man kan høre folk løbe.
Der er spøgelser. Jeg tror ikke på spøgelser.
Men der er spøgelser.
Og det har en person.
Og nu, på grund af klaveret og spøgelserne og...
...vil jeg ikke glemme dette stykke.
Og det er skræmmende.
Ikke på samme måde som Rosemary's Baby,
mest fordi min far ligner Ruth Gordon.
Men nogle gange er det godt at være bange.
Ikke når ens forældre kommer, men på arbejdet.
New York var ikke sådan.
Men her er jeg bange...
Jeg kunne fejle.
Jeg har fejlet.
Det var frygteligt og dyrt.
Den smokingleje var slem.
Fejler jeg, er det ikke kun mig.
Det var jeg altid ligeglad med.
Jeg kan ikke lide at tænke på det nu.
Så...
Kommer han tilbage?
Nej.
Det behøver han ikke.
Så hydrerende.
Bare se.
"HVAD END DET ER"
KOREOGRAFI - TOBIAS BELL MUSIK (MANGLER GODKENDELSE)
Bravo!
Tobias.
Husker du, hvor vi er?
Pis.
Tror du, folk så det?
Nej. Slet ikke.
SHAMBLEE TEATER
Jeg tænkte, du ville komme til Wheeldon-prøven, så jeg tog chancen.
- Er du okay? - Ja. Hvorfor?
Hvorfor?
Du stak af.
Forsvandt. Ingen beskeder.
Jeg skriver ikke. Jeg er ikke teenager.
Okay. Forstået.
Jeg besøgte min mor.
Midt i dit selvforskyldte Nøddeknækker-maraton
måtte du bare se din mor?
Hun vil ikke leve evigt.
Hvad mangler du?
Jeg vil bare lige snakke.
Du skal derind, så jeg skynder mig.
Vi er færdige.
Og det ved du.
Du elsker... Dans.
Du elsker din kunst.
Mennesker er bare ikke din styrke.
Der er ikke plads til mig eller nogen anden derinde.
Du er en fandens god danser, Cheyenne.
Jeg håber, din mor er okay.
Du er her. Godt. Hej.
Perfekt timing. Ikke røre.
Siden vi mødtes sidst, har jeg tænkt en masse.
På dig, på stykket, på din historie, mine karrierevalg.
Jeg læste om buddhisme.
Sun Tzus Krigskunsten, lidt Nietzsche, Spis, bed, elsk.
Jeg fokuserede på at slippe ting,
såsom at du gør, hvad jeg beder om.
Jeg genstartede min terapi, hvilket hjalp.
Nu kan jeg bedre besvare dine spørgsmål.
Jeg skrev noter, diagrammer,
og nu er jeg klar til at komme forbi ottende takt i stykket.
Så...
Undskyld. Hvad laver du?
Jeg gør klar til at danse.
- Men... - Det er okay.
Jeg forstår det nu.
Vil du ikke skændes? Jeg har knoklet for det her.
Nej.
Lad os danse.
Jack.
Herligt. Dig.
- Må jeg sidde? - Nej.
- Jeg sætter mig. - Sæt dig ikke.
Jeg skynder mig.
Du skal vide, at jeg og Cheyenne...
Jeg vil ikke høre om jer.
Det er slut. Vi er ikke sammen mere.
Vi danser sammen, det bliver professionelt,
ellers er vi færdige.
Men...
...din søster og jeg...
...er ikke færdige.
Jeg skal virkelig føre ordet. Det er jeg ikke vant til.
Hør.
Jeg ved, hvad du synes om mig,
og det var grimt og rodet,
og meget af det gik ud over dig, undskyld.
Men det her med Quinn...
Om det er for evigt,
ved jeg ikke, men det er os lige nu.
Så jeg bliver. Her.
Og forhåbentlig danser jeg stadig. Her.
Det er jeg heller ikke færdig med.
Jeg vil blive i kompagniet.
Jeg vil gøre alt for at få en plads.
Ellers lad mig gå,
så går jeg til ABT eller Joffrey.
Jeg tager et tog til Boston, hvem der end tager mig.
Så...
Lad mig høre.
Gud. Du ser forfærdelig ud.
Dit hår...
Det er en katastrofe.
- Nicholas? - Ja?
- Du er vågen. - Ja.
Du er vågen. Dr. Newman.
Dr. Newman. Han er vågen.
- Du er vågen, ikke? - Lysvågen.
Han er lysvågen.
Dr. Newman, han er...
Dr. Newman, kom til stue 512.
Du godeste.
Det her var nok langt værre end Düsseldorf.
Ja, lidt.
Han er tilbage!
Nicholas er tilbage!
Han er tilbage! Nick er tilbage.
Det er et fucking mirakel.
Undskyld, jeg råbte "fucking" på en arbejdsplads.
Fuck mig. Han er i live!
Han er Frankenstein. Han er Dracula.
Han er Wolverine før Logan.
Han er udødelig.
Han er i live.
Han satte sig op og talte.
Farsér en gås. Det er et julemirakel.
Er han vågen?
Jeg skal på scenen.
- Program? Nyd stykket. - Hej.
Program? Nyd stykket.
- Program? Nyd stykket. - Hejsa. Program?
- Program? Nyd stykket. - Program?
Program? Nyd stykket.
- Jack, min dreng. - Jeg har travlt.
Nyd stykket.
Program? Nyd stykket.
Hårdt arbejde klæder dig.
Jeg har hørt, at Nicholas vender tilbage fra de døde.
Det har jeg selv prøvet.
Det er ikke let.
Det tror jeg gerne.
Og sikket held, at du ignorerede mit råd om Cheyenne.
Tænk, hvis du havde tilbudt hende jobbet.
Og hun havde taget det.
Du godeste. Det ville være en knibe.
I dén grad.
Der er mit stikord.
Jeg må på plads.
Vi vil ikke gå glip af dramaet, vel?
Program? Nyd stykket.
"JEG GIFTEDE MIG MED MIG SELV" CHEYENNE TOUSSAINT
KOREOGRAFI - CHRISTOPHER WHEELDON MUSIK - SPARKS
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Sammen, sammen, sammen
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Sammen, sammen, sammen
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Stearinlys, middage derhjemme
Dejlige tider
Denne gang varer det ved
For evigt, for evigt
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Sammen, sammen, sammen
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Sammen, sammen, sammen
Denne gang varer det ved
For evigt, for evigt
Denne gang vil det vare ved
For evigt, for evigt
Denne gang vil det vare ved
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Så manden bliver forelsket i en fugl?
Nej, i en prinsesse, der er en fugl om dagen.
Underlig historie.
Hvad laver du her?
Jeg kom, fordi jeg ville se dig danse.
Og så kom jeg her, fordi jeg ville se dig.
Man giver altid en ballerina blomster.
Eller bacon.
Næste gang.
- Er det din første ballet? - Jep.
- Faldt du i søvn? - Nej.
Én gang. Du var ikke på scenen.
Tror jeg. Der var mange fjer deroppe.
Skal vi finde noget bacon til blomsterne?
Jeg har spørgsmål om historien.
Okay.
Hvorfor en svane?
Hvorfor ikke en pingvin?
Er alle spørgsmålene så dumme?
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Stearinlys, middage derhjemme
Dejlige tider
Denne gang varer det ved
For evigt, for evigt
Hvordan går det, skat?
Hey, hey, hey Hey, hey, hey
Du er flot Så flot
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Stearinlys, middage derhjemme
Dejlige tider
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Stearinlys, middage hjemme
Dejlige tider
Denne gang vil det vare ved
For evigt, for evigt
Jeg giftede mig med mig selv
Jeg er meget lykkelig sammen
Lange gåture på stranden
Dejlige tider
Cheyenne, du skal bukke.
Cheyenne.
Du går ikke herfra i det kostume.
Lad mig.
Cheyenne.
Rolig.
Hey.
Det er vores.
Jeg nåede ikke at fortælle dig om Nicholas.
- Jeg er ligeglad. - Nej, du er ej.
- Cheyenne, indrøm det. - Hvorfor?
Stop. Jeg har også haft en hård uge.
Jeg mistede nær en vigtig person.
Geneviève er rasende...
Geneviève hader mig. Hun er færdig med mig.
Også med mig.
Geneviève og Gael er færdige,
og du er færdig. Så jeg vinder.
Nej, jeg er ej.
Du fyldte mit hoved med tanker og drømme,
dumme ting og danse, men det var løgn.
- Nicholas var død. - Ikke mere.
- Det er ikke min skyld. - Du er glad.
Selvfølgelig. Han er ikke død.
- Mange tak. - Hold nu op.
Du var desperat, da du tilbød mig det.
- Du troede ikke på mig. - Jo.
Men han døde bare ikke.
Åh gud.
Gud. Hvad gør jeg nu?
Du bliver bare verdens bedste danser igen.
Jeg er bare alene og hadet af alle.
Men du har en plads derinde.
Hvor?
Derinde.
Du har plads til andre. Til følelser.
Jeg har ikke plads.
Siger hvem? Gael?
- Jeg føler intet. - Du føler alt.
- Det er derfor, du er et røvhul. - Ja.
Det er derfor, jeg er et røvhul.
Et røvhul.
Nej. Det mente jeg ikke.
Jeg vil ikke være hul.
Du er ikke hul.
Jeg vil ikke føle det her.
Jeg vil...
Det her var dumt for fem år siden.
Det er en værre idé nu.
Han kommer.
Far er hjemme, skattebasser!
Hej, hej.
Nicholas.
Du er tilbage.
Ja.
Vi får se.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Sidsel Seeberg