‫משפחת באטמן‬
‫אחד באפריל חלק 2‬
‫טוב, טוב.‬
‫מה אמר העטלף בסיום הסרט המצויר?‬
‫זה עטה-סוף, חברים!‬
‫עטה-סוף, חברים.‬
‫בחיי, טוב לשמוע את שניכם צוחקים.‬
‫אתמול בלילה היה לי סיוט נורא.‬
‫בגלל החשאיות שלך, דמיאן הרגיש כה נבגד‬
‫שהוא ברח והפך…‬
‫לג'וקר?‬
‫לא כל כך מהר, ליצן!‬
‫אתה בסדר, אלפרד?‬
‫אני מצטער, אדוני. זה היה לילה ארוך.‬
‫נמצא אותו, אלפרד. אני מבטיח.‬
‫"האחד באפריל הגיע‬
‫"זה הזמן להפיץ שמחה‬
‫"לגותהם כולה, מקצה לקצה"‬
‫מחיאות כפיים!‬
‫וואו! הילד שלי יודע לשיר או מה, רבותי?‬
‫מה אני אגיד, אבא?‬
‫אני דומה לך.‬
‫-חיבוק -‬
‫אני לא מצליחה לאתר מיקום.‬
‫הם ערבלו את השידור.‬
‫אני עובד על זה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫דמיאן פשוט מחכה שהג'וקר לא יסתכל.‬
‫אז יקשור אותו לכסא רופא שינים‬
‫ויעשה לו טיפול שורש בלי הרדמה!‬
‫אני מסכים עם ראס.‬
‫חוץ מהחלק האחרון.‬
‫עוד יש דרך ממש ארוכה, אבא.‬
‫יפה אמרת, בן.‬
‫איך נספיק למתוח אתהעיר כולה בזמן לגרנד פינאלה?‬
‫זה כל הקטע של מרתון מתיחות.‬
‫הגיע הזמן לשחק "סובב את התושב"! -לא. לא. לא!‬
‫הבה נתחיל את המתיחות!‬
‫אמרתם שזו תוכנית דייטים!‬
‫הבחור הזה הפך עכשיו לזומבי.‬
‫האנטי-גלו.‬
‫אם הג'וקר יצליח להכעיס אנשים מספיק ולהשתמש בו מגובה רב מספיק,‬
‫הוא ישלוט במוחות של כל העיר.‬
‫אין לנו די באט חוסם של גלי אור שיספיק לכולם בעיר.‬
‫קדימה, אבא.‬
‫בוא נצא עם מרתון המתיחות לרחובות גותהם.‬
‫זו ההזדמנות להציל את דמיאן ולעצור את הג'וקר.‬
‫-בטון -‬
‫הצילו! לא!‬
‫דמיאן!‬
‫-הפסקה -‬
‫-חה-חה אחד באפריל שמח! -‬
‫-באהבה ג'וקר וג'וקר ג'וניר-‬
‫אבא, זה לוקח נצח.‬
‫מתי נגיע לגרנד פינאלה?‬
‫בקרוב, בני.‬
‫זה היה רק מתאבן.‬
‫כשכל העיר תכעס מספיק,‬
‫נוכל לשלוט במוחות של כולם באמצעות שיגור האנטי-גלו לחלל‬
‫בעזרת רקטת ג'וקר ענקית!‬
‫זה השלט שמפעיל את הגרנד פינאלה?‬
‫אכן כן. -אני יכול ללחוץ על הכפתור כשיגיע הזמן?‬
‫סבלנות, ילד, סבלנות.‬
‫ראס ואני כמעט תפסנו אותו.‬
‫אבל אז הוא כמעט הרג אותנו עם גבינה טעימה.‬
‫גבינתי.‬
‫זה כמעט כאילו שדמיאן מוצלח כנבל יותר מאשר כגיבור.‬
‫זה מה שאמרתי כל הזמן!‬
‫ידעתי שהיום הזה יגיע.‬
‫הילד שלי הופך לנבל אמיתי.‬
‫הייתי עד להרבה מזימות של הג'וקר במהלך השנים,‬
‫אבל ייתכן שזאת הקטלנית ביותר עד כה.‬
‫תשמעו, חבר'ה. הבאט-מחשב יאתר את מקור השידור של הג'וקר‬
‫בתוך כשעה.‬
‫בואו נעלה למעלה וננוח קצת.‬
‫נכון. עלינו להיות מרוכזים‬
‫כשנתעמת עם הליצן הפסיכופת.‬
‫לא שדמיאן הוא ליצן.‬
‫כלומר, הוא כן, אבל רק לאחרונה.‬
‫התכוונתי לג'וקר.‬
‫כל כך כיף.‬
‫אני יודע שזה יהיה קשה להבין,‬
‫אבל לא אתן לעוד מכם להיפגע.‬
‫על מה אתה מדבר, ברוסי?‬
‫זה נעול.‬
‫אני חושש שבאטמן הפעיל פרוטוקול נעילה‬
‫שלא מאפשר לאיש להיכנס לבאט מערה.‬
‫מה? למה?‬
‫ידעתי שאני לא צריך לסמוך עליו בשום פרט ממשימת האנטי-גלו.‬
‫הוא רק ילד.‬
‫הוא צעיר מכדי לעשות עבודה של גיבור-על.‬
‫אני אבא נוראי.‬
‫לא, אסור לי לעבוד על זה עם שאר המשפחה.‬
‫הג'וקר הוא מטורף מסוכן.‬
‫אני הולך לבד. אין ברירה.‬
‫אני רק צריך לדעת לאן.‬
‫-הושלם -‬
‫אני אציל את דמיאן ואביס את הג'וקר בעצמי.‬
‫נחזור בקרוב.‬
‫הבלש הערמומי הזה. אפילו אני לא יכול לעבור את זה.‬
‫קדימה, דוד. בטח יש לך דרך להשיג את באטמן.‬
‫גם לו הייתה לי, ספק אם הוא יענה.‬
‫הוא לא רוצה שנהיה מעורבים.‬
‫הוא לא מבין שאנחנו משפחה?‬
‫מבין מצוין, ילדה יקרה שלי.‬
‫אין טעם.‬
‫הבאט מערה כמעט בלתי חדירה.‬
‫אז לעולם לא נצליח להיכנס לשם?‬
‫טוב, אמרתי, "כמעט בלתי חדירה".‬
‫שם.‬
‫אנחנו יכולים להגיע למנהרת השירות תשע-איי.‬
‫וברוס לא יודע עליה?‬
‫אדון ברוס איננו היחיד בבית הזה‬
‫שיודע לשמור סודות.‬
‫אלפרד שומר סודות מצוין.‬
‫הוא לא סיפר לאף אחד שבטעות הפלתי את מברשת השיניים של ראס לאסלה.‬
‫ידעתי שיש לה טעם מוזר!‬
‫עכשיו בואו נפרוץ לתוך הבאט מערה.‬
‫-אולפן טלוויזיה -‬
‫נקווה שהוא לוחם טוב משהוא חונה.‬
‫לא, הייתי שחצן מדי מהר מדי.‬
‫איפה הג'וקר?‬
‫הג'וקר היחיד שאני רואה הוא…‬
‫הידד! -הצלחה!‬
‫תזכירו לי מה עושים?‬
‫הסתיים איתור המחבוא של הג'וקר.‬
‫נראה שאנחנו הולכים לאולפן הטלוויזיה ישן.‬
‫טוב, בואו נתלבש.‬
‫ברוס לא יעשה זאת לבד.‬
‫היזהרו מהאקסו-באט.‬
‫מי ייתן ואויבינו יסבלו סבל אין סופי!‬
‫אל תשכחו את באטמן - סליחה, תמיד מתבלבל‬
‫מן-באט-מן!‬
‫קלייר, את מוכנה?‬
‫מצטערת. קלייר לא משתתפת הפעם.‬
‫לא, אנחנו זקוקים לך.‬
‫כי וולקנה תטפל בזה.‬
‫יש!‬
‫אחת, שתיים, שלוש, מש' באטמן -אחת, שתיים, שלוש, ראס אל גול‬
‫כאן ויקי ווייל, בשידור חי.‬
‫כן, נסיך הפשע הליצן חזר,‬
‫ויש לנו דיווחים על אנשים שמקבלים התקפי זעם בכל רחבי העיר.‬
‫כל מה שנוכל לעשות הוא לחכות בציפייה ואימה‬
‫לגרנד פינאלה של הג'וקר.‬
‫אח, חובבת שערוריות.‬
‫לזה קוראים חדשות?‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫וואו! אוקיי, ישר לעניין, כנראה.‬
‫לא תשאל אותי מה שלומי?‬
‫כלומר, יש לי אולפן טלוויזיה שלם עכשיו.‬
‫זה תמיד היה חלום אישי שלי… -סתום, ליצן.‬
‫בסדר, כרצונך.‬
‫אבל לא שמעת? הוא הבן שלי עכשיו.‬
‫מה? חיית במערה או משהו?‬
‫אה, נכון.‬
‫אבל אל תגיד לי שאתה מאלה שלא מחזיקים טלוויזיה בבית.‬
‫תגיד לי!‬
‫תסתכל על עצמך, אתה קצר נשימה.‬
‫מישהו לא מתמיד באימוני לב-ריאה.‬
‫בסדר, אני אומר לך!‬
‫אבל קודם, אתה מוכן להתקרב עוד קצת?‬
‫כן, קרוב יותר.‬
‫קרוב יותר.‬
‫ועוד טיפה.‬
‫כן. שם! עצור בדיוק שם.‬
‫כלוב עטלף תלוי?‬
‫באמת חשבת שזה יעבוד?‬
‫לא, אבל זה כן.‬
‫אווו, אני לוהט.‬
‫הקדמתי אותך כל הזמן הזה, אה?‬
‫אני רואה בעינייך שאתה מסכים‬
‫אתה מבין, אני רוקח את המזימה הזאת כבר הרבה זמן,‬
‫וידעתי שהתוכנית הזאת חייבת להיות מושלמת.‬
‫כי אני יודע שלא משנה מה,‬
‫תמיד יוצא שיש לך בשרוול קלף מנצח .‬
‫לכן הפעם…‬
‫תפסתי אותך.‬
‫גנבתי לך את הקלף!‬
‫דמיאן, תסתובב!‬
‫כן?‬
‫לא. דמיאן.‬
‫מה אתה רוצה, ג'וקר?‬
‫אוי, באטס.‬
‫אני רוצה רק את מה שיש לך.‬
‫משפחה משלי.‬
‫למעשה… אתה שומע את זה?‬
‫אני חושב שהמשפחה שלך באה לכאן כדי לחגוג את החג.‬
‫אתה בדך למטה, ליצן.‬
‫לא!‬
‫באנו להציל אותך.‬
‫אהבתי את המראה החדש. חבל שהוא דליק.‬
‫וולקנה!‬
‫אל תדאג, באטמן.‬
‫זה הזמן לתת שריקה, אבא.‬
‫תראו את הצעצוע החדש שאבא שלי עזר לי לבנות.‬
‫דמיאן, לא!‬
‫כן!‬
‫היי, אבא.‬
‫אם מישהו יהפוך אותו לרשע, זה יהיה אני.‬
‫משעמם.‬
‫דמיאן, לא!‬
‫אוקיי, זה דווקא היה די מרשים.‬
‫דמיאן, תעצור את זה.‬
‫זה היה קל.‬
‫הלוואי שיכולתי לזקוף את זה לזכותי, אבל…‬
‫אני מכיר את כל החולשות שלהם יותר טוב מהם.‬
‫ועכשיו, אני לא רק אחזיר את הפשיעה,‬
‫אלא גם אהפוך כל אחד מתושבי גותהם‬
‫לפושע במלוא מובן המילה.‬
‫ואיש לא יעצור אותי!‬
‫ואנחנו חוזרים…‬
‫בעוד שלוש, שתיים…‬
‫וחזרנו לשידור.‬
‫אנחנו קרובים מאוד לגרנד פינאלה שלנו.‬
‫ולכן, חברים, הזמנו לאולפן אורחים מיוחדים מאוד.‬
‫תמחאו כפיים לגיבורי גותהם!‬
‫כפי שראיתם, לא נשארה משפחת באטמן‬
‫שתציל אתכם מהמתיחה האחרונה, שהיא - תופים…‬
‫אין שום מתיחה.‬
‫זאת פשוט תהיה מתקפת מכות בסגנון של פעם‬
‫על כולכם,‬
‫התושבים חסרי הישע של גותהם.‬
‫התפזרו, בריונים שלי.‬
‫צאו והפיצו זעם.‬
‫הבדיחה הסתיימה, ליצן.‬
‫בדיוק בזמן לספיישל הנפילה הנהדר שלי.‬
‫קולטים? ספיישל נפילה?‬
‫הבדיחה הזו תמיד קולעת.‬
‫נראה איך גיבורי גותהם יתמודדו‬
‫במסלול המתיחות הגדול אי פעם!‬
‫הגיע הזמן לסבב ההדחה,‬
‫עם כל הנבלים הכי אהובים של גותהם.‬
‫הצילו!‬
‫נכון, גותהם.‬
‫חושו את חוסר האונים שלכם.‬
‫התמלאו בזעם.‬
‫אחד באפריל שמח, גותהם.‬
‫אחד באפריל שמח לכל השוטים!‬
‫אני שונא מתיחות!‬
‫כמובן. זה כל כך פשוט.‬
‫אדוני, יש המונים זועמים ברחובות.‬
‫אל תדאג, אני אטפל בזה.‬
‫הלו, באטמן?‬
‫-אחד באפריל גורדו-‬
‫אוי, לא!‬
‫העניינים ממש מתחממים.‬
‫אבא, זה אחד באפריל הכי טוב שהיה לי.‬
‫באמת?‬
‫תן כיפ.‬
‫עבדתי עליך.‬
‫קחי את האחרים וצאו מכאן.‬
‫אתה חייב לסמוך עלינו שנסתדר.‬
‫צריכה עזרה? -אני מסתדרת.‬
‫חייבים להגיע לאנטי-גלו.‬
‫זהירות!‬
‫אופסי.‬
‫מעצבן.‬
‫שונא שהם לא מתים.‬
‫כל כך הרבה כפתורים.‬
‫ג"פ זה גרנד פינאלה?‬
‫לא. ג"פ זה גדול פלוץ.‬
‫זה הכפתור של הגרנד פינאלה.‬
‫לאט, ילד.‬
‫אני אוהב את ההתלהבות.‬
‫אבל לפני כן, צריך לוודא שגותהם מוכנה ומזומנה.‬
‫"העיר גותהם מתמוטטת, באטסי יקירי"‬
‫תדליק אותה, ילד שלי.‬
‫תדליק אותה כמו עץ חג המולד!‬
‫ההצגה מתחילה!‬
‫האנטי-גלו!‬
‫חם, חם, חם!‬
‫מאוחר מדי.‬
‫שמישהו יעזור לי. ראס אל גול…‬
‫אוי, כמה חבל.‬
‫כמו עוף החול נקמני, ראס אל גול עולה…‬
‫תראו אותי טס.‬
‫הסנטר שלי בטיל נראה גדול?‬
‫תחזיקו מעמד, בחורים!‬
‫הגרנד פינאלה קרוב מאוד.‬
‫אבא, אני יכול ללחוץ על הכפתור עכשיו?‬
‫בקרוב מאוד.‬
‫זה היית אתה, באטס? איפה אתה?‬
‫פספסת, באטסי.‬
‫תן לי את השלט, ג'וקר.‬
‫לא.‬
‫עוד צעד אחד, ואני אפעיל את האנטי-גלו‬
‫ואחריב את כל גותהם.‬
‫בן, עזור לי. אנחנו חייבים לעצור את זה.‬
‫אני מצטער שלא סמכתי עליך…‬
‫מעולה.‬
‫תפסתי אותך. -אתה בטח מתחרט על חליפת המתכת ברגע זה.‬
‫טוב, אולי לא.‬
‫אני יודע שאתה כועס, אבל הרבה אנשים עלולים להיפגע.‬
‫אל תקשיב לו!‬
‫ברגע שזה יהיה גבוה מספיק, אבא יתן לך ללחוץ על הכפתור‬
‫אתה אוהב את הכפתור, נכון? שאלת עליו.‬
‫תחשוב על גותהם. חייבים להציל אותם.‬
‫שמעתם את זה, גותהם?‬
‫באטסי שלנו יציל את כולכם.‬
‫מה זה? אה, כן. לאף אחד לא אכפת.‬
‫בן, אל תגרום להם לשלם על הטעות שלי.‬
‫אז, אתה עשית טעות?‬
‫אל תתקרבו. השלט אצלו.‬
‫לא חשבת שאוכל להתמודד עם משימת האנטי-גלו.‬
‫זוכר, באטמן?‬
‫היית צריך לסמוך עליי שאוכל.‬
‫הייתי צריך.‬
‫אם היית חוזר אחורה, היית סומך עליי שאתמודד עם זה עכשיו?‬
‫אני…‬
‫תענה לבן שלי, באטס.‬
‫אני…‬
‫הייתי סומך.‬
‫אבא, השלט! הבטחת! -זה הילד שלי.‬
‫אחד באפריל, אבא.‬
‫כן, באטס. אחד באפריל.‬
‫דיברתי אליך.‬
‫אחד באפריל.‬
‫לא! ג'וניור, עבדת עליי?‬
‫אני מצטער, בן.‬
‫רגע, אז אף פעם לא היית…‬
‫לא. כדי שהג'וקר יבטח בי, הייתי צריך לזרום איתו.‬
‫מעולם לא כעסתי באמת.‬
‫כלומר, הייתי קצת מאוכזב, אבל לא ממש כועס.‬
‫אז שטיפת המוח לא עבדה.‬
‫מה? -בחור צעיר.‬
‫אין בעולם דבר שימנע ממני לאהוב את אבא שלי‬
‫או כל אדם אחר במשפחה שלי.‬
‫אני חייב להודות‬
‫עד עכשיו, הצלחת לרמות גם אותי.‬
‫תודה שסמכת עליי שאוכל להתמודד עם זה.‬
‫קיבלתי קצת עידוד של הרגע האחרון.‬
‫אז באמת המתנת לשעת הכושר‬
‫ולהזדמנות לתקוף?‬
‫הוא באמת אל גול! אכלת אותה, אלפרד.‬
‫אפשר לשאוב אותו בחזרה אל השואב?‬
‫ואפשר להוסיף שכבה אטומה, כדי שלא נצטרך לשמוע אותו.‬
‫כן, נמאס להקשיב לו. -נכון?‬
‫הילד שלי בגד בי.‬
‫צדקת, בן.‬
‫זה באמת אחד באפריל הכי טוב שהיה אי פעם.‬
‫ספר את זה לשופט, ג'וקר.‬
‫לא פקפקתי בך אפילו לרגע.‬
‫כעת, לאחר שהג'וקר נעלם, נוכל ליהנות מגותהם נקייה מפשיעה.‬
‫לא, המפקח. אני לא חושב.‬
‫למרבה הצער, הפשע תמיד ימצא מקום בגותהם.‬
‫אוף.‬
‫אבל, למרבה המזל, גם משפחת באטמן.‬
‫וסליחה על המתיחות שעשיתי עם הג'וקר.‬
‫הייתי צריך להעמיד פנים.‬
‫אנחנו מוכנים לפצות על כל הנזקים.‬
‫נכון, באטמן?‬
‫כן!‬
‫תראו, תראו.‬
‫נראה שוולקנה היא גיבורת-על למרות הכול.‬
‫היית מת.‬
‫טוב שחזרת, טמבל.‬
‫זה דורש חגיגה.‬
‫שאכין ארוחת ערב לכבוד אחד באפריל?‬
‫לא עולה בדעתי שום דבר שאני רוצה יותר.‬
‫אבא!‬
‫טוב, עולה בדעתי דבר אחד.‬
‫אוקיי, חברים, יש לנו עבודה.‬
‫בואו נזוז, משפחת באטמן.‬
‫חבל שלא ידעתי מה זה "לפצות" לפני שהבטחתי לעשות את זה.‬
‫אל תדאג, בן. כמעט סיימנו.‬
‫וחוץ מזה, מה שחשוב הוא‬
‫שאנחנו מבלים יחד כמשפחה.‬
‫אתה לא משפחה.‬
‫תרגום כתוביות: נעמי מאזוז‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬