‎- Unu. ‎- Deschid ușa.
‎E vraiște acolo.
‎Deschide ușa!
‎Mă ocup eu. Dă-te la o parte!
‎Să spargem geamul!
‎- La o parte! ‎- La o parte!
‎La o parte!
‎Hai!
‎Du-te!
‎- E deschis! ‎- Am reușit.
‎- Intru. ‎- Hai! Ai grijă!
‎- Prinde-o! ‎- Ia-l!
‎POLIȚIȘTII, BODYGUARZII
‎N-ai de ce să te temi. Urc.
‎Să te văd!
‎- Prinde-o! ‎- Ia-l!
‎Scoate-l!
‎L-am luat!
‎Treci în spatele lor!
‎- Scoate-l! ‎- L-am luat!
‎L-am luat!
‎- L-am luat! ‎- Bine!
‎Frumos!
‎Soldații au reușit să ocupe o bază.
‎Bătălia Bazei de azi s-a încheiat.
‎- Am reușit, Hyeon-ji. ‎- Am rezistat.
‎Așa e. Să mergem!
‎- Să ne întoarcem repede. ‎- Da, înapoi la bază.
‎Înapoi la bază.
‎Am decis rapid să intrăm pe geam.
‎N-am putut lua un steag,
‎- …dar aș zice că a fost un succes. ‎- N-avem nevoie.
‎Ai fost cea mai bună. Bravo!
‎Bravo!
‎Mâine o să ne descurcăm și mai bine.
‎Să ne întoarcem. ‎Am fost plecate prea mult.
‎- Bravo! ‎- Bravo!
‎- Ce bine a fost! ‎- Ai spart ceva?
‎- Geamul. ‎- Serios?
‎Trebuie să le spun că am câștigat.
‎Na-eun a spart geamul.
‎Avem un steag al echipei și unul personal.
‎- Unul din fiecare? Bravo! ‎- E uimitor.
‎Putem să mâncăm carne azi?
‎CASA LACUSTRĂ
‎SOLDAȚII
‎POLIȚIȘTII ‎CASA LACUSTRĂ
‎N-a durat mult.
‎Cu ce l-au spart?
‎Îngrijorările mele s-au adeverit.
‎Nu știam ce le voi spune colegelor mele.
‎Mă temeam că vor fi șocate.
‎URMEAZĂ ANUNȚUL ‎CELE CE PLEACĂ AȘTEAPTĂ
‎POLIȚIȘTII: KIM HAE-YOUNG ‎POMPIERII: JUNG MIN-SEON, KIM HYEON-AH
‎POLIȚIȘTII: ‎KIM HAE-YOUNG
‎Mă rugam.
‎Stăteam acolo rugându-mă
‎să dăm totul pentru apărare ‎sau să luăm steagul Pompierilor
‎cât mai repede.
‎Reveniți la bazele voastre și verificați rezultatele!
‎Am fugit acolo, sperând că nu am pierdut.
‎Ne-au prins?
‎Soldații și Cascadorii s-au aliat.
‎Ne-au luat steagul?
‎Mintea mi s-a golit pentru o clipă.
‎Parcă timpul s-a oprit în loc.
‎Era ireal. Mi s-a părut o minciună.
‎Eram complet demoralizată.
‎Nu credeam că vor veni după al nostru.
‎Ce facem acum?
‎Seul!
‎L-au spart.
‎- Au venit cinci. ‎- Soldații…
‎- Și Cascadorii. ‎- Cinci.
‎Erau cioburi de sticlă peste tot.
‎Am văzut și m-am gândit:
‎„Nu trebuia s-o lăsăm singură pe Seul.”
‎Uneori, când lucrez la un caz,
‎făptașii blochează ușa ‎chiar și când aduc un mandat.
‎Dar mereu sfârșeau prin a deschide ușa,
‎așa că m-am întrebat ‎de ce făceau ceva atât de inutil.
‎Cred că era ultima lor redută.
‎- Îmi pare rău. ‎- Mie îmi pare rău.
‎- N-am putut să rezist. ‎- Nimeni n-ar fi putut.
‎Dacă le-aș fi ținut piept încă 10 sau 20 de secunde,
‎poate atacul nostru s-ar fi finalizat cu succes.
‎Ăsta e cel mai mare regret al meu.
‎Deci asta e?
‎- Nu-mi vine să cred. ‎- Nici mie.
‎Suntem Polițiștii.
‎Da, înțeleg.
‎Trebuie să părăsim insula.
‎Ne-au cerut să ne facem bagajele.
‎La naiba! Chiar s-a terminat?
‎Asta e. Hai să strângem!
‎Fă-ți bagajele!
‎- Să mergem! ‎- Să mai scandăm o dată!
‎Da, la revedere!
‎- Ținem legătura. ‎- Bine.
‎- Polițiștii, vom câștiga! ‎- Vom câștiga!
‎E o cruzime.
‎Trebuie să ne dăm jos steagul.
‎S-o facem împreună.
‎Doar steagul.
‎Îl cobor.
‎Poliția nu doar apără.
‎Suntem capabile de atac, dacă situația o cere.
‎Acționăm în funcție de circumstanțe.
‎Sper ca oamenii să aibă încredere în noi.
‎- Nu cred. ‎- Am simțit când am dat jos steagul.
‎Am simțit când am dat jos steagul.
‎- Locul ăsta îmi dă fiori. ‎- E locul de ieri?
‎- Da. ‎- Da.
‎Am fost tocmai acolo, pe insula aia.
‎- E departe, nu? ‎- Da.
‎Pare foarte departe de aici.
‎Am fost uimitoare. ‎Am cărat steagul până aici.
‎- A fost foarte greu. ‎- Chiar am fost.
‎Am spart geamul imediat.
‎L-am spart într-o parte, apoi l-am izbit.
‎De ce n-au curaj Soldații?
‎Au tendințe diferite. ‎Cred că ar trebui să mergem să luptăm.
‎- Tindem să fim agresive. ‎- E foarte frustrant.
‎- Soldații încearcă să se apere. ‎- Da.
‎Cu asta se ocupă.
‎Iar noi luptăm ca să trăim.
‎Ai dreptate.
‎Au continuat să apere, ‎așa cum ne apără țara.
‎Ne place să luptăm, ‎dar ele tot voiau să ne apărăm.
‎De ce să nu le atacăm noi cinci?
‎DIMINEAȚA, ÎN TIMPUL BĂTĂLIEI
‎Chiar dacă vine altă echipă,
‎ar trebui să atacăm ceva, ‎nu să stăm degeaba.
‎- Altfel nu rezolvăm nimic. ‎- Exact, suntem deja aici.
‎Să încercăm.
‎- Ai dreptate. ‎- Suntem agresive.
‎Exact. Aveți spiritul ăla.
‎Noi suntem ofensive ‎și voi sunteți defensive.
‎Nu ne-am ales cu nimic,
‎dar ele n-ar fi făcut nimic, ‎dacă nu le convingeam.
‎Jocul nu s-ar fi terminat.
‎Nu cred că a ajutat faptul ‎că nu aveau încredere în noi.
‎Și asta.
‎Probabil de asta au fost mai defensive.
‎Da, poate au crezut că le-am trăda.
‎Da.
‎Cred că le-am putea ataca.
‎Da.
‎Cascadoarele sunt foarte agresive.
‎Sunt foarte vigilente și atente.
‎Poate că acum suntem aliate,
‎- …dar nu la nesfârșit. ‎- Nu.
‎Nimic nu contează.
‎Atât timp cât câștigăm.
‎EPISODUL 3: ‎„NIMIC NU CONTEAZĂ ATÂT TIMP CÂT CÂȘTIGĂM”
‎Când atacăm casa din copac,
‎cred că putem să ne croim drum pe acolo.
‎- Prin spate. ‎- Pe unde am fost ieri?
‎Trebuie să ne rotim încet în spate.
‎- Habar n-aveau. ‎- N-au știut.
‎Bine că ai adus pixul tehnic.
‎I l-am dat lui Na-eun ca să spargă geamul.
‎Să verificăm casa lacustră?
‎Sună grozav.
‎SOLDAȚII ‎CASA LACUSTRĂ
‎- Au luat lucrurile. ‎- Nu e nimeni aici?
‎Ocupantele pun stăpânire pe bază și pe tot ce e înăuntru.
‎Ne putem relaxa aici…
‎- Lasă asta! ‎- Bine.
‎Ia extinctorul!
‎- Frumos. ‎- Le pulverizăm.
‎Nu avem nevoie de astea?
‎Aici sunt colaci.
‎Putem lua câte unul.
‎E grozav.
‎Îl luăm pe ăsta?
‎Cred că nu ne vor spune cine a pierdut.
‎POMPIERII REVIN ÎN CASA PĂTRATĂ
‎Cred că ne-au luat steagul.
‎- Ce? ‎- Steagul nostru.
‎N-am auzit nimic ‎despre Ji-hye și Hyeon-ji.
‎Au zis doar că Soldații au ocupat o bază.
‎M-am gândit: „O fi a noastră?”
‎Frate, asta a fost…
‎Dacă suntem eliminate, ‎cred că va fi vina mea.
‎Nu v-am condus bine.
‎Eram sigură că am pierdut,
‎dar tot speram să nu fie cazul.
‎- Îmi pare rău. ‎- Bine ai revenit, Hyeon-ah!
‎De ce îți pare rău?
‎Nu am fost eliminate?
‎Am eliminat una acolo sus.
‎- Da? ‎- Da.
‎Ați reușit să-l apărați?
‎- A trebuit. ‎- Fetelor!
‎- A trebuit. ‎- Bravo!
‎- Erați plecate. ‎- Am scos-o pe Min-seon. Eu nu-l mai am.
‎- Erau puternice? ‎- Nu de asta.
‎Nu gândeam limpede.
‎Nici nu ne-am încăierat. ‎M-am aplecat și mi-a luat steagul.
‎L-a scos doar.
‎L-a scos pur și simplu.
‎- Trebuia să faci așa. ‎- În primul rând…
‎E o poveste lungă. Bravo!
‎Să vorbim înăuntru.
‎Era să mor de frig.
‎Am rezistat cu succes.
‎- Am rezistat cu succes. ‎- Da.
‎SPORTIVII ‎CORTUL
‎- Putem sta aici, nu? ‎- Da, sigur.
‎În filmele istorice,
‎ambuscadele eșuează mereu ‎când își pierd răbdarea.
‎Trebuie să așteptăm până la final
‎și să acționăm la momentul potrivit.
‎Asta va fi strategia noastră.
‎O echipă va fi eliminată de tot?
‎- Da. ‎- Cred că le-au dat afară.
‎Ce-ar fi să ne uităm și la celelalte baze?
‎Să alergăm acolo să ardem niște calorii?
‎Bine.
‎Vedeți și ce fac celelalte!
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Oare care echipă a fost eliminată?
‎Cred că Pompierii.
‎- Nu mai e nimeni. ‎- Nu?
‎Cred că Pompierii și-au pierdut steagul.
‎Asta e casa pătrată?
‎Au acoperit toate ferestrele, ‎ca să nu vedem.
‎Le-au acoperit cu folie.
‎SPORTIVII
‎Pompierii sunt încă aici.
‎Au pierdut Polițiștii?
‎Nu părea să fie ocupată.
‎Oricum, pariez că e cald înăuntru.
‎Sunt foarte departe de noi.
‎Știu.
‎DUS-ÎNTORS, 1,4 KM
‎Ar trebui să ne aliem cu Pompierii.
‎Nu cred că sunt genul care se aliază.
‎Par destul de unite.
‎Ne trebuie o casă.
‎Trebuie să le cucerim baza cu orice preț.
‎- A cui? ‎- A Cascadorilor.
‎Ar trebui să le atacăm.
‎Ar trebui să fugim acolo mâine,
‎după ce ne echipăm.
‎Să mergem!
‎Lasă apa!
‎Ar trebui să ne găsim aliați, dacă putem.
‎Dacă nu, va trebui să le eliminăm.
‎Dacă fugim de cum ne trezim,
‎sigur putem obține ceva din asta.
‎- Fără îndoială. ‎- Deci atacăm Cascadorii?
‎Mai încet!
‎Trebuie s-o facem.
‎- Trebuie să le înconjurăm. ‎- Soldații sunt aici.
‎Par încântate.
‎Care echipă era roșie?
‎Vreau să le elimin.
‎E distractiv.
‎E foarte distractiv!
‎Sunt entuziasmate. Să mergem!
‎Sunt toate patru, nu? ‎Să mergem să le vedem baza.
‎- A Soldaților? ‎- Fugi!
‎Fugi acolo!
‎Verifică-le repede baza!
‎S-ar putea să fim prea vizibile ‎când umblăm în roșu.
‎CABANA
‎Tu urcă pe acolo, eu urc pe dincolo.
‎- Bine. ‎- Să le înconjurăm.
‎- Au blocat fereastra. ‎- Ca să nu vedem înăuntru.
‎- Ce vezi? ‎- Vezi aia?
‎Au un fel de capcană.
‎E o momeală.
‎Unde e cel adevărat? Nu e acela?
‎Nu e acela?
‎E al Polițiștilor.
‎Da, ți-am zis că e.
‎- L-au luat de la Polițiști. ‎- E al echipei.
‎Aud pe cineva.
‎Am stat afară prea mult?
‎Eram puțin îngrijorată.
‎N-ar trebui să părăsim baza prea des.
‎Poate vine echipa galbenă.
‎Exact. Nu putem lăsa garda jos.
‎SPORTIVII, KIM SEONG-YEON ‎ÎN ACELAȘI TIMP
‎Planul nostru era să atacăm a doua zi.
‎După ce dormiserăm în cort, ne doream o casă.
‎Am decis
‎să atacăm mai întâi Cascadorii.
‎Locul era gol, așa că am urcat pe scară.
‎Am văzut steagul chiar în mijloc.
‎Știam că trebuie să luăm scara.
‎- Am fost la baza Cascadorilor. ‎- Bine.
‎Am văzut unde au pus steagul.
‎Bine.
‎L-au legat în podul acela triunghiular.
‎Nu putem lăsa baza nepăzită ‎după ce ascundem steagul.
‎Era complet goală.
‎Mă temeam că mă vor găsi.
‎Trebuie să urcăm pe scară.
‎Dar așa ne vor lua steagurile.
‎Da.
‎Asta mă îngrijorează.
‎Pe Insula Focului, vă puteți folosi caloriile arse ca monedă.
‎ARSENAL
‎BĂCĂNIE
‎Vă puteți vinde caloriile arse de la 08:00 la 09:00 în fiecare dimineață.
‎Bună dimineața!
‎SOLDAȚII MERG LA MAGAZIN
‎Dacă vă uitați aici,
‎atât puteți cheltui azi.
‎ZIUA 2, SOLDAȚII ‎CALORII ARSE: 3.207KCAL
‎Caloriile arse ale echipei sunt suma caloriilor arse
‎de cele patru între orele 00:00 și 24:00.
‎Bine, arde caloriile alea!
‎- Mai sus. ‎- Bine!
‎Am arde mai multe făcând genuflexiuni?
‎Poate?
‎Să facem exerciții ‎pentru trunchiul inferior.
‎Cred că nu m-am mișcat prea mult.
‎Chiar nu.
‎M-am mișcat mult ieri.
‎ZIUA 2, SOLDAȚII ‎340 KCAL CÂȘTIGATE
‎Ăsta e numărul de calorii pe care ‎l-ați obținut câștigând Bătălia Bazei.
‎Caloriile rămase de la echipa eliminată sunt revendicate de echipa câștigătoare.
‎Am luat caloriile Polițiștilor?
‎Da. Le-am eliminat, ‎deci luăm tot ce au avut.
‎E ca un cadou de la Polițiști.
‎Mulțumesc!
‎Sergent Kang!
‎Să luăm o lopată pliabilă ‎sau una obișnuită?
‎Pentru cărat?
‎MENIU ARSENAL
‎- Cele pliabile sunt portabile. - Mai bine așa?
‎- Dar asta e mai eficientă. - E pe bune.
‎Putem s-o ținem?
‎Trebuie să încercăm.
‎Hei!
‎E ușoară?
‎- E destul de ușoară. ‎- Dar cea pliabilă?
‎Dacă au aceeași greutate, ‎ar trebui să o luăm pe asta.
‎- Asta pare mai grea. ‎- Haide, e mai bună!
‎- E mai grea. ‎- Cam la fel.
‎Sunt cam la fel. Hai să o luăm pe asta!
‎Da, aia e mult mai bună.
‎O luăm.
‎O lopată.
‎- Două fumigene. ‎- Bombe fumigene.
‎Stațiile radio.
‎Salut!
‎POMPIERII VIZITEAZĂ MAGAZINUL
‎Să nu vadă.
‎N-am vrut să ne știe următoarea mișcare.
‎- Doamnă! ‎- Da?
‎E costumul de camuflaj?
‎Da, e costumul de camuflaj.
‎- Hei! - Poți să…
‎- Stai! ‎- Poți să-l freci să vezi dacă foșnește?
‎Vrei să-l frec?
‎Vrem să auzim.
‎- Frumos. ‎- E silențios.
‎- E ușor. ‎- Ia-l!
‎Să-l luăm.
‎Avem nevoie de el.
‎LOPATĂ, COSTUM, RADIO, FUMIGENĂ
‎Am luat lucruri foarte bune.
‎- Să plec? ‎- Să plece una prima.
‎- Plec eu prima. ‎- Bine.
‎- Banda de alergat. ‎- Da.
‎Bine.
‎Să mergem.
‎Bine, gata.
‎- Mulțumesc. ‎- Mulțumesc.
‎- Luăm două lopeți. ‎- Două.
‎- Cele mari sau pliabile? ‎- Două mari.
‎Uite, își iau ceva.
‎Din informațiile astea aflăm cel mai multe.
‎LOPATĂ, CARTOFI, ‎KIMCHI‎, OUĂ
‎Ne grăbim.
‎O secundă. Ce echipă?
‎Pompierii.
‎Au lopeți.
‎De ce?
‎De ce au luat lopeți?
‎Probabil încearcă ‎să sape gropi în jurul bazei.
‎Mâine se vor apăra.
‎Sunt doar trei lopeți?
‎Da.
‎- Cred că au cumpărat una. ‎- Așa se pare.
‎- Mulțumesc. ‎- La revedere.
‎Am văzut că Soldații au luat una.
‎NU MAI SUNT LOPEȚI
‎Atât de multe calorii putem folosi?
‎Da.
‎BĂCĂNIE: MENIU
‎VITAMINE ‎KIMCHI,‎ ROȘII
‎- Trei cartofi. - Trei.
‎- Patru roșii. ‎- Patru roșii.
‎E destul de bine.
‎CASCADORII MERG LA MAGAZIN
‎Mi-e foame.
‎- Le putem folosi acum? ‎- Da, puteți.
‎Ar trebui să facem cumpărături.
‎PORC, OUĂ, CARTOFI, CUIE, ‎KIMCHI
‎SPORTIVII MERG LA MAGAZIN
‎Semnați aici, vă rog!
‎ZIUA 2, SPORTIVII ‎CALORII ARSE: 5.739 KCAL
‎Seong-yeon a ars foarte multe.
‎Mănânci doar roșii?
‎CARTOFI, ROȘII
‎A fost de mare ajutor.
‎- Ce? ‎- Toate au ars peste 1.000 de calorii.
‎Cum e posibil?
‎Ce au făcut?
‎Cred că s-au antrenat.
‎Nu știu.
‎Brațele atletei scunde…
‎Da, pare foarte puternică.
‎- I se văd mușchii spatelui. ‎- Da.
‎Da, am observat și eu.
‎- Se putea cățăra doar cu brațele. ‎- Nu?
‎Ne-ar putea sparge și geamul.
‎L-ar putea sparge cu pumnul.
‎Soldații au o unealtă.
‎Trebuie să blocăm laturile.
‎Nu, trebuie să blocăm totul.
‎Să blocăm așa.
‎Om fi noi aliate, ‎dar tot ar trebui să ne apărăm.
‎Am aflat câte ceva despre ele mai devreme,
‎dar sunt sigură că și ele au aflat ceva.
‎Fără îndoială.
‎Îl lovesc. Ai grijă.
‎Am avut presimțirea
‎că ne vor ataca baza.
‎S-o punem în față.
‎S-o ducem orizontal.
‎A trebuit să blocăm ferestrele, ca să nu poată fi sparte.
‎- Seul-ki! ‎- Ar putea încerca să spargă geamul.
‎Cuiele să iasă în afară.
‎- Va fi mai intimidant. ‎- Bine.
‎Bat în cuie partea de jos.
‎Ce nu facem ca să supraviețuim…
‎- Cred că e de ajuns. ‎- Da.
‎Încă una.
‎Da, asta e.
‎E perfect. Nu e spațiu la mijloc.
‎BODYGUARZII ‎CABANA
‎Salut!
‎O să ne croim drum
‎și o să vă găsim în seara asta.
‎Să nu faceți gălăgie noaptea!
‎Vă auzim de la doi kilometri.
‎- Ji-hyeon! ‎- Da?
‎Ai auzit?
‎Ne aud vorbind noaptea.
‎Vor veni după noi.
‎Cred că Soldații ne-au avertizat ‎că ne pot ataca,
‎dacă-și pun mintea la contribuție.
‎Și chiar ar putea s-o facă.
‎- Dacă s-ar hotărî. ‎- Exact.
‎Echipa Soldaților ‎ne va ataca mâine-dimineață.
‎Atunci trebuie neapărat ‎să găsim un aliat azi.
‎Soldații n-ar abandona Cascadorii. ‎S-au aliat.
‎Cu Soldații și Cascadorii?
‎- Să plecăm să cercetăm? ‎- Da.
‎Puteți pleca. Eu voi rămâne aici.
‎Soldații au eliminat Polițiștii.
‎Judecând după teren și după pozițiile noastre față de adăpost,
‎mi-am dat seama cum se vor forma alianțele.
‎Nu e nevoie ca alte echipe ‎să se alieze cu ele.
‎Aici e depozitul.
‎Ca noi să supraviețuim…
‎E singura posibilitate.
‎Având în vedere locația bazei,
‎m-am gândit că avem nevoie de un aliat.
‎Și m-am gândit ‎că Soldații sunt singura soluție.
‎Putem să ne aliem cu ele? ‎Dar au deja aliate.
‎Soldații și Cascadorii se pot alia,
‎dar Pompierii și Sportivii ‎sunt mai puternici.
‎Trei echipe aliate?
‎Trei echipe aliate.
‎Bodyguarzii, Soldații și Cascadorii ‎se pot alia
‎și pot elimina Pompierii și Sportivii.
‎Să luăm o scurtă pauză.
‎Timpul zboară.
‎Tu ai venit cu ideile astea?
‎M-am mai gândit.
‎Având în vedere locația noastră,
‎ne putem apăra bine.
‎Trebuie să trecem de alte echipe, ‎începând cu Soldații, ca să ieșim.
‎Dacă am putea ajunge ‎la Pompieri și Sportivi,
‎adică să nu trebuiască ‎să trecem de Soldați,
‎ne-am putea alia cu ele, ‎dar nu putem face asta acum.
‎- Soldații sunt la în mijloc. ‎- Da.
‎Să-i rugăm pe Soldați și pe Cascadori ‎să ne lase să ne alăturăm lor.
‎- Da. ‎- Uite de ce!
‎N-au nevoie să se alieze cu noi.
‎- Nu. ‎- Singurul lucru pe care-l putem oferi
‎sunt mai multe resurse umane.
‎În schimb, ‎le cerem să ne protejeze de alte echipe.
‎- Da. ‎- Dacă o facem…
‎Le predăm controlul.
‎Dar, când colaborăm ‎să luăm steagul altei echipe,
‎una dintre noi trebuie să-l ia. ‎Știți ce zic?
‎Noi trebuie s-o facem.
‎E singura cale.
‎- Sigur sunteți de acord. ‎- Da.
‎Cred că ar trebui să urmăm ‎acest plan cât mai curând posibil.
‎Trebuie să le convingem repede, ‎ca să fim în siguranță.
‎Să mergem?
‎Da, să ne grăbim.
‎Dacă nu reușim, n-avem la cine să apelăm.
‎Ai dreptate.
‎- Va trebui să ne apărăm singure. ‎- E singura cale.
‎- Să vorbim pe drum. ‎- Bine.
‎- Să vorbim. ‎- O clipă!
‎Din postura noastră, puteam doar să colaborăm.
‎Supraviețuirea era prioritatea noastră.
‎Veți mai avea ‎patru oameni de partea voastră.
‎- Nu e o înțelegere rea, nu? ‎- Sună grozav.
‎În fine, asta e sugestia mea.
‎Gândiți-vă și spuneți-mi!
‎Bine.
‎Să mergem pe acolo.
‎Nu cred că ar trebui ‎să avem încredere totală în Bodyguarzi.
‎- Nu totală. ‎- Desigur.
‎În nimeni.
‎Încep să înțeleg acum.
‎Să rămânem în relații bune ‎cu Bodyguarzii până la final.
‎Putem elimina alte echipe împreună ‎și apoi să le atacăm pe ele.
‎- Le lăsăm pe mai târziu? ‎- Da.
‎Le păstrăm pentru final.
‎- Nu le poate ataca nimeni acum. ‎- Cel mai bun desert.
‎Sau putem ataca altă echipă cu ele
‎și să scoatem noi steagul.
‎Am făcut asta cu Cascadorii.
‎Putem colabora acum cu Bodyguarzii ‎și să luăm noi steagul.
‎Asta da, strategie. Nu e un truc ieftin.
‎Ne mai trebuie lemne de foc, nu?
‎POMPIERII
‎- Să nu te rănești. ‎- Bine.
‎Frumos.
‎Bine!
‎Putem mânca acum.
‎Ar fi mult mai ușor cu o plită pe gaz.
‎Trebuie să ne chinuim așa.
‎N-am mai făcut un foc.
‎Un pompier trebuie să se priceapă la foc.
‎Nu aveam experiență în producerea lui.
‎Cum încep incendiile?
‎Mucuri de țigară?
‎Vrei să preiau eu?
‎- Vrei? ‎- Să arzi calorii.
‎Bine.
‎Min-seon e diferită. E pricepută.
‎Am ațâțat focul până mi-au amorțit brațele.
‎De ce-s atâtea incendii, ‎dacă e așa de greu să aprinzi focul?
‎A fost foarte obositor.
‎Sună telefonul.
‎Suntem Pompierii.
‎Suntem Bodyguarzii.
‎Iată rezultatele luptelor de azi din baze!
‎Soldații au ocupat baza Poliției.
‎Acum ocupă două baze.
‎Soldații pot ascunde steagul la ce bază aleg.
‎Ascundeți steagul echipei pentru bătălia de mâine!
‎Aveți 30 de minute.
‎Cronometrez 30 de minute.
‎Unde să-l ascundem?
‎- Două baze. ‎- Soldații îl pot ascunde
‎în oricare dintre cele două baze.
‎- S-ar putea să se prefacă. ‎- Da.
‎- Nu sunt sigură. ‎- Asta e grija lor.
‎Nu-l putem pune în dulap?
‎Primul? Ultimul?
‎Cel din mijloc.
‎- Al sergentului Kim? ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Poți să ții asta?
‎Îl putem ascunde între haine.
‎Punem hainele aici.
‎- Pantalonii. ‎- Nu-ți dai seama.
‎- E mai greu să-ți dai seama așa. ‎- Bun.
‎- Min-sun! ‎- Da?
‎E mai mult decât genial.
‎E ascuns perfect. Vino aici!
‎- Nu se vede deloc. ‎- Nu se vede.
‎Trebuie să-l ascundem din nou?
‎Exact ca ieri, ca să nu-l găsească nimeni.
‎Mai întâi să-l legăm.
‎Nu va fi ușor de luat.
‎Îl putem agăța de copac?
‎Cred că e o idee bună.
‎- Poți să… ‎- Să te ridic?
‎Da.
‎Dă-mi sfoara!
‎Da, dă-mi-o!
‎Cum să-l scoată cineva?
‎Ai putea să urci mai sus?
‎Dacă încearcă cineva să-l ia,
‎- …se va întoarce cu spatele la noi. ‎- Așa e.
‎Bine.
‎Dacă taie copacul cu toporul?
‎O să fac un cârcel. Stai așa!
‎Ești bine?
‎Vai, nu!
‎Hyeon-ah!
‎Stai! Nu te mișca!
‎- Ești bine? ‎- Ce s-a întâmplat?
‎- Nu sunt bine. ‎- Nu pari bine.
‎- Te-am văzut căzând pe spate. ‎- Vai, nu!
‎- Nu, Hyeon-ah! ‎- Hyeon-ah!
‎- Ce s-a rupt? ‎- Ți-ai rupt ceva?
‎- Mă refeream la copac. ‎- Asta s-a rupt.
‎Hyeon-ah, trebuie să stai jos.
‎- Ia loc aici! ‎- Da, stai jos!
‎Așază-te confortabil! Nu îngenunchea!
‎- Stai bine! ‎- Să chem pe cineva?
‎Cred că doare.
‎Nu credeam că se va rupe.
‎- Te doare spatele? ‎- Da.
‎E discul?
‎Crezi că s-a rupt?
‎- Vai, nu! ‎- Sângerez?
‎- Ai o vânătaie. ‎- Pentru că s-a jupuit.
‎O să usture rău.
‎E în regulă.
‎Hyeon-ah, stai jos! Nu, întinde-te!
‎- Sau șezi! ‎- Șezi!
‎Ar fi trebuit s-o sprijinim.
‎Oricum nu poți să-l dai jos.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Trage sfoara, deocamdată! ‎Mai avem 20 de minute.
‎O s-o aranjez sus acolo.
‎Aici s-a rupt?
‎Deci a călcat pe asta.
‎Ce mă fac acum? Am probleme mari.
‎Mă durea, dar nu puteam să renunț și să plec acasă.
‎Eu eram șefa.
‎Pe mine mă trimit când oamenii suferă ca mine.
‎Și m-am rănit exact ca ei.
‎Hai să-l legăm!
‎Trage-o în jos, apoi în sus!
‎„Acum ce fac? Pot să mă mișc?”
‎„Pot să-mi folosesc forța?” Voiam să-mi testez limitele.
‎Deși știam că n-ar trebui.
‎Întinde-te pe burtă!
‎Stai comod!
‎- Ridică-te puțin! ‎- Îmi pare rău.
‎- Pierdem timpul. ‎- Să nu-ți pară rău.
‎Spatele ți-e bine, da?
‎Mă refer la oase.
‎Par în regulă. Sunt mușchii, nu?
‎S-a umflat.
‎Să-i dăm cu un spray analgezic.
‎Are deja probleme cu spatele. ‎Crezi că se va înrăutăți?
‎În orice caz, are nevoie de odihnă.
‎N-are nimic la oase.
‎Simțeam că lumea se destramă.
‎A dovedit că e un lider bun.
‎Mereu se implică voluntar în treburi grele, ca lider.
‎A devenit rapid unul dintre puținii oameni din viața mea
‎pe care-i respect și pe care voiam să mă bazez.
‎Vedem tot felul de accidente la muncă.
‎Dar a fost foarte diferit de accidente.
‎E cineva în care am încredere, ‎de care depind și pe care o plac.
‎Când a căzut…
‎- Era julită. ‎- Acolo?
‎Putem să-ți facem o radiografie, ‎dar nu pare să fie fractură.
‎M-am gândit: „Ce facem acum?”
‎„Avem probleme. S-a zis cu noi.”
‎- E doar o contuzie? ‎- Da.
‎Par doar o vânătaie ‎și o contractură musculară.
‎Voi continua.
‎Ar fi mai bine ‎să nu faceți efort fizic azi.
‎Nu pot face nimic solicitant azi.
‎- Fetelor, îmi pare rău. ‎- Nu, ar trebui să plecați.
‎Bine.
‎Nu e bine.
‎- O să-mi înfășor spatele. ‎- Da.
‎Bătălia din Arenă începe curând.
‎- Mă întorc repede. ‎- Bine.
‎O să usture.
‎KIM HYEON-A ‎SPITAL
‎O să-ți dau spray-ul cu analgezic. ‎Să-l folosești des.
‎- Bine. ‎- Poftim.
‎- Mulțumesc mult. ‎- Să revii dacă te doare.
‎Nu, nu veni! Doar spune-mi!
‎Să luăm un spray cu analgezic?
‎Da, oricum era în drum.
‎Este… un pompier.
‎Ce naiba?
‎- E de la Pompieri. ‎- Ce naiba?
‎E de la Pompieri. Să plecăm?
‎Da. Hai să mergem!
‎Au zis că nu ne pot lăsa să luăm spray-ul,
‎dar i-au dat ei tubul.
‎- O doare spatele? ‎- Da.
‎- O doare spatele. ‎- Spatele.
‎Vai, nu!
‎O doare și spatele.
‎- Ne-am întors. ‎- E grav.
‎Era o fată de la pompieri, ‎mergea ținându-se de șale.
‎Ne-am uitat la ea să vedem ce are,
‎și se ținea de spate.
‎Nu le putem lăsa ‎să ne vadă slăbiciunile, ca ea.
‎Nu putem.
‎Azi e șansa noastră.
‎Azi trebuie să luăm steagul Pompierilor.
‎Trebuie s-o facem azi.
‎Sună telefonul.
‎Cum răspund?
‎- Te rog, am emoții. ‎- Alo?
‎Bătălia din Arenă va începe în 30 de minute.
‎Toate echipele să se prezinte în arenă.
‎Bine.
‎Bun-venit!
‎Bătălia din Arenă va începe în curând.
‎Vă rugăm să veniți în tribune și să luați loc în zonele desemnate.
‎Înainte să înceapă jocul,
‎va fi anunțată recompensa pentru Bătălia din Arenă de azi.
‎Câștigătoarele vor primi o unealtă pentru foc, pentru supraviețuire
‎și un avantaj special, care le va ajuta în Bătălia din Bază.
‎Un Scut de 30 de minute.
‎Mamă!
‎Nu e rău.
‎Beneficiile păreau mai mari decât anticipasem.
‎După activarea Scutului de 30 de minute,
‎baza echipei va fi ferită de orice atac timp de 30 de minute.
‎Asta înseamnă că toată echipa poate părăsi baza pentru un atac.
‎Bătălia din Arenă e importantă.
‎Hyeon-ah nu se dă bătută așa ușor.
‎Am vrut să anim atmosfera
‎dând tot ce am mai bun în această bătălie.
‎Bătălia din Arenă va începe acum.
‎Bătălia din Arenă de azi presupune stingerea focului.
‎Să stingem focul?
‎Bătălia din Arenă de azi are trei etape.
‎Prima etapă.
‎Tăiatul lemnelor.
‎M-am gândit: „Am dat de belea.”
‎Sunt încrezătoare în privința asta.
‎Vedeți buștenii din fața voastră?
‎Fiecare echipă trebuie să taie 30 de bușteni.
‎Treizeci.
‎Va conta doar dacă bușteanul e tăiat în sferturi
‎și jocul se va juca în ștafetă.
‎Fiecare echipă va decide ordinea membrilor.
‎Veți tăia lemne în ordine,
‎iar numărul de bușteni pe care-i spargeți
‎va decide câți vor mai avea de spart colegele voastre.
‎Nu mă așteptam să complice tăiatul lemnelor.
‎Sunt destul de încrezătoare. ‎Chiar sunt, dar…
‎- Trebuie să spargem doar 30. ‎- Da.
‎Să nu-mi vină rândul a doua oară.
‎Nu.
‎Cum să facem asta?
‎Cele cu experiență ‎să fie primele și ultimele.
‎Voi sparge cât pot de multe lemne.
‎Știu cum să fac asta, ‎deci nu mi-e prea greu.
‎ORDINEA: KANG EUN-MI, KIM BOM-EUN, ‎LEE HYUN-SEON, KIM NA-EUN
‎- Să decidem ordinea. ‎- Da.
‎Încep eu.
‎- Nu, încep eu. ‎- Mă opresc dacă doare.
‎Pe rând.
‎Nu, încep eu.
‎Tu urmezi.
‎- Bine. ‎- Uite ce e!
‎Cine e în cea mai bună formă să înceapă.
‎Vom obosi dacă încetinim.
‎Eu și Hyeon-ah suntem ‎cele mai experimentate
‎în tăierea lemnelor.
‎Și pentru că Hyeon-ah era rănită,
‎am decis să fiu eu prima.
‎- Ai dreptate. ‎- Să le tăiem repede.
‎ORDINEA: JUNG MIN-SEON, KIM HYEON-AH, ‎KIM JI-HYE, LIM HYEON-JI
‎O să fac tot ce pot.
‎Trebuie să tăiem șase sau opt fiecare.
‎Seong-yeon să fie prima.
‎Dacă nu pot tăia atâtea?
‎Cum vei tăia restul? Eu voi fi ultima.
‎Taie câte poți, ‎iar eu mă voi ocupa de restul.
‎Voi da tot ce pot.
‎ORDINEA: KIM EUN-BYUL, KIM HEE-JEONG, ‎KIM MIN-SUN, KIM SEONG-YEON
‎De la început, unu, doi, trei, patru.
‎ORDINEA: LEE JI-HYUN, LEE EUN-JIN, ‎HWANG SU-HYUN, LEE SU-RYEON
‎Tu prima, pentru că ai experiență.
‎ORDINEA: SEUL-KI, KYUNG-AE, ‎SEO-YOUNG, HYE-KYUNG
‎Stingeți focul!
‎Primele membre ale fiecărei echipe să vină în arenă
‎și să stea în fața gropii cu foc.
‎Voi fi puternică. Va fi greu, dar voi rezista.
‎Nu vor mai rămâne bușteni când voi termina, nu-ți face griji!
‎O să fac tot ce pot.
‎O să-i fac praf.
‎Abia așteptam să încep.
‎Să începem.
‎- Lemn ud. ‎- Da, lemn ud.
‎Încearcă să le ude.
‎- Hai, Min-seon! ‎- Hai, Min-seon!
‎Concentrează-te! Nu te răni!
‎Pe rând.
‎Atenție la mâini!
‎Hai, Eun-byul!
‎Hai că poți!
‎Frumos!
‎Nu te grăbi!
‎S-a prins.
‎Pe loc? E uimitor.
‎Asta e!
‎Centrează cum trebuie! Ia-o încet!
‎Bine!
‎- Frumos! ‎- Ne descurcăm.
‎Așa vei…
‎Bine!
‎- Frumos! ‎- E foarte bună.
‎E uimitoare.
‎Planul meu era să merg prima,
‎să sparg cât mai multe înainte să predau ștafeta
‎și să las restul echipei mele.
‎Dar eram pe val.
‎Ești cea mai tare.
‎Conduci. Bravo!
‎Ai spart destule.
‎Bine!
‎Ești grozavă.
‎POMPIERII
‎Bine!
‎Tăiam și auzeam
‎cum mă aclama echipa.
‎Nu știam câți bușteni spărsesem.
‎Auzeam zgomotul lemnelor tăiate, în jurul meu.
‎Dar m-am concentrat doar pe forța și emoțiile mele.
‎E uimitoare.
‎Nu-i putem lăsa pe Pompieri să câștige.
‎Bine!
‎- Frumos! ‎- Frumos!
‎Cred că s-a încălzit.
‎SOLDAȚII
‎Eun-mi e în flăcări!
‎S-a încălzit!
‎BODYGUARZII
‎Te descurci!
‎- Te descurci! ‎- De ce nu se sparge?
‎Te descurci grozav!
‎S-a zis cu noi. E vina mea.
‎Te descurci bine.
‎Asta e.
‎Concentrează-te, Lee Ji-hyeon!
‎- Așa! ‎- Concentrează-te!
‎- Haide! ‎- Asta e!
‎E de rău. O iau razna.
‎Sunt cea mai lentă.
‎Sunt epuizată.
‎Poți s-o faci, Ji-hyeon!
‎Poți s-o faci.
‎Pot s-o fac.
‎- Ca un Phoenix! ‎- Bravo!
‎Am vrut să-mi ajut echipa.
‎Eram mai puternică. N-am vrut să le trag în jos.
‎Așa că am tăiat lemne ‎de parcă viața mea ar fi depins de asta.
‎CASCADORII: ‎10 BUȘTENI
‎Dacă a obosit, mai bine o înlocuim.
‎- Așa crezi? ‎- Seul-ki, facem schimb?
‎- Dacă ai obosit, ar trebui să ieși. ‎- Da.
‎Echipa mea a observat că eram obosită și mi-a zis să ies,
‎așa că am ieșit.
‎Dar eram foarte supărată.
‎Mi-am zis: „Să dau tot ce pot.”
‎Bine! Asta e!
‎- Dintr-o lovitură. ‎- Ce rapidă e!
‎Ești grozavă!
‎SPORTIVII: ‎14 BUȘTENI
‎Nu a fost dureros, dar a fost foarte obositor.
‎Eun-byul, te poți opri. E în regulă.
‎Haide, Hee-jeong!
‎Ar trebui s-o înlocuiești.
‎Hee-jeong, întoarce-te! E în regulă.
‎Te descurci, Min-sun!
‎Bine, încă unul.
‎- Să intru și eu? ‎- Hai, Min-sun!
‎Min-sun, încearcă!
‎- Bine! ‎- Bravo, Min-sun!
‎- Am spart doar unul. ‎- Hai, Seong-yeon!
‎Bravo!
‎- Bravo! Bine! ‎- Asta e!
‎- Bine! ‎- Nu s-a oprit, nu?
‎- Ține-o tot așa! ‎- Frate!
‎E foarte bună.
‎Frumos! Haide!
‎Asta e!
‎POMPIERII ‎RECORD ACTUAL
‎- Asta e! ‎- Min-seon, nu te forța!
‎Să mâncăm carne mâine!
‎Carne?
‎Ai văzut ce privire avea?
‎Bine!
‎Min-seon, te poți opri dacă ai obosit.
‎Am mai rămas trei!
‎Ești perfectă!
‎Cred că Min-seon se gândea ‎doar că eu eram rănită
‎și că trebuia să termine ea de tăiat.
‎Cred că era foarte obosită.
‎Trebuia să fie.
‎Dar nu cedează ușor, așa că știam că se va descurca.
‎Încercam să-mi potolesc ‎valurile de emoții.
‎Și tot așa.
‎Apoi m-am recules, ‎ca să fiu sigură că am terminat treaba.
‎Mă gândeam ‎că trebuie să fac tot ce-i necesar.
‎- Frumos! ‎- Câți crezi că a spart?
‎- Hai, Pompierii! ‎- Cam la fel, nu?
‎Asta e!
‎SOLDAȚII ‎RECORD ACTUAL
‎- Frumos! ‎- Nu exagera!
‎Nu exagera!
‎SOLDAȚII ‎RECORD ACTUAL: 26
‎E îndârjire pură.
‎Haide!
‎Arată bine!
‎Voiam să le arăt de ce sunt în stare.
‎Ești în frunte!
‎Ești în frunte.
‎Hai că poți!
‎E ultimul!
‎Ultimul.
‎E ultimul, Min-seon.
‎Hai că poți! Te susținem!
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Ar trebui să ne aliem cu Soldații.
‎Sper să se certe.
‎Înaintează, Hyun-seon!
‎Orice e permis în război. Doar tragi.
‎Ea tot trăgea spre fața mea.
‎Am văzut-o țintind intenționat.
‎Ce face? Eram foarte furioasă.
‎Se ceartă.
‎Echipa Soldaților are propriile ambiții.
‎Ce porcărie!
‎Ce enervant! Îmi vine să omor pe cineva.
‎Azi trebuie să atragem Pompierii ‎sau Sportivii de partea noastră.
‎Atunci am știut că trebuie să le eliminăm.
‎Merge bine.
‎Să mergem!
‎Să nu ne trădăm.
‎Au format o alianță.
‎VA MAI FI O ALIANȚĂ?
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Subtitrarea: Elena Irimia