Dnešní bitva se jmenuje
„Uhaste oheň“.
Každý tým použije nástroje, které dostane,
a naštípe 30 polen.
HASIČKY
Soustředila jsem se jen na svou sílu a emoce.
SPORTOVKYNĚ
Naštípej, co můžeš. Já se postarám o zbytek.
KASKADÉRKY
Říkala jsem si, že do toho musím dát vše.
Do toho!
VOJAČKY
Vypadáš dobře!
Chtěla jsem jim ukázat, co ve mně je.
- Tak jo! - Do toho!
Kang Un-mi, jsi úžasná!
Jsi hrozně sexy!
- Vážně! - Jsi sexy!
Tým Vojačky!
- Pojď! - Do toho!
- Dobře! - Jen tak dál.
Poslední. Pojď!
Poslední.
VOJAČKY POSLEDNÍ POLENO
Poslední. Pojď!
Jdu na to!
Je to tady!
Už jsem si nasadila rukavice, Un-mi!
Výborně!
- Jo! - Máš tu půlku polena.
Jenom půlku?
Jo!
Paráda.
Půl polena.
- Půlka! - Jen půlka.
Do toho!
Sundej to!
- Sundej to. - Svlíkni si to!
Hezky.
Předveď se!
Hotovo.
- Dobře. - Jo!
Vojačky dokončily štípání dřeva.
Nyní začne druhá fáze.
Druhá fáze. „Rozdělejte oheň“.
Tohle je něco, s čím má Un-mi četné zkušenosti.
Rozdělejte ve svém ohništi co největší oheň.
Pro všechny týmy začne odpočet,
jakmile Vojačky začnou druhou fázi.
Vašich 60 minut…
začíná teď.
Sekyrka.
Dmychadlo.
Nasekej je sekyrkou.
Posbírej menší kousky.
Vezmi je.
Hjon-son, vezmi je.
Měly jsme plán.
Nasekaly jsme dřevo na malé kousky.
Ať jsou co nejmenší.
Získaly jsme čas dokončením první fáze.
Holky, zablokujte jim výhled.
Ať nevidí, jak to děláme.
Musíme se podívat, jak to zapalují.
Poslední poleno, Min-son.
Jen ty jsi nasekala
- všech třicet. - Jo.
Tohle je poslední, Song-jon!
SPORTOVKYNĚ POSLEDNÍ POLENO
- Ano! - Dobře!
Hasičky a Sportovkyně dokončily štípání dřeva.
Rozdáme vám sady na rozdělání ohně.
Výborně.
Hezky. Potíš se.
- Pojďme. - Jdeme.
Jdeme na to!
Postarám se o dřevo na podpal.
SPORTOVKYNĚ
Musíme z nich nadělat třísky.
Tyhle malé kousky.
Kde…
KASKADÉRKY POSLEDNÍ POLENO
Dobře ty, Kjong-e!
Poslední.
Chtěla jsem sekat, dokud to šlo.
Ale měla jsem dost sil.
Dobře!
Kaskadérky dokončily štípání dřeva.
Posbírejte tenké kousky dřeva.
- Nasekejte je na malé kousky. - Jasně.
Druhá fáze. Rozdělejte oheň. Zbývá 30 minut.
Pochybuju, že někdo ví, co je chlupaté polínko.
- Nikdy to nedělaly. - Přesně. Nevyrobí si ho.
- Se mnou vše přežijete. - Přesně. Jsi na přežití expertka.
Seberte ty chlupatá polínka a podpalte je sirkami.
Dobře.
Prostě to škrábni, jako bys rozdělávala oheň.
- Má to trvat tak dlouho? - Ano.
Spěcháme totiž.
- Znáš výbušniny, že? - Jo.
Představ si, že rozněcuješ výbušninu.
Dobře.
Výstižné přirovnání. Měla bych být opatrná.
Dobře. Máme to.
Teď. Rychle.
Doneste dřevo.
Polož je nahoru. Ano, takhle.
Dobře.
- Zvládly to. - Cože?
Jak to udělaly?
Rozdělaly oheň.
Kde je to chlupaté polínko?
Jo, tamto.
Přihoď ho tam.
Udělej větší oheň.
Máme čas, tak ať je pořádný.
Podpálíme celou arénu.
Dobře.
Až to chytne, máme hotovo.
Tohle bys neuhasila ani vodou.
Hasičky umí oheň uhasit, ale neumí ho rozdělat.
To se nechytne.
HASIČKY
- Raději bych oheň hasila. - Já taky.
Naučili nás jen oheň hasit, ne ho zakládat.
Nesmí nám to vyhasnout.
Přesně tak.
Když to uděláš, zhasne to. Počkej, až to bude hořet.
- No tak. - Moje chyba. Zhaslo to.
Prosím, hoř.
Opatrně, nebo to zhasne.
Dám to tobě.
- Zkus to ty. - Hoď je dovnitř.
- Na to? - Ne, sem.
- Tady? - Pak se ten oheň chytne.
Mělo by to začít hořet.
Až dokud nechytne to poleno.
Dokud to poleno nezačne hořet.
Hjon-a si vede dobře.
Stačí, aby chytlo jedno poleno.
Ale ne.
Nemáme nic na udržení toho ohně.
Proč to nehoří? Umím jen oheň hasit.
Koho by napadlo, že budou hasiči rozdělávat oheň?
- Hotovo. - Hoří to.
Dmýchejte těmito dvěma směry.
- Pokračujte. - Tvým a mým.
Vedete si dobře.
Jen vdechnu ten kouř. Pokračuj.
Promiň, Hjon-o, ale musíme foukat takhle.
Přesně takhle.
- Dokázaly jsme to! - Hoří to.
Jsme v pohodě. Teď pěkně v klidu.
Vypadá to, že hasiči umí ohně i zakládat.
Umí všechno.
Zvládneme to.
Počkat.
- Začíná to hořet. - Dobře.
Chytá to.
Co tam naházet všechny sirky najednou?
Pozor na ruce. Dobře.
- Tak jo. Dobře. - Hoď je tam.
Sem s nimi. Hoď je tam všechny.
Dej je tam všechny. Jsou poslední, které máme.
Možná jsme tak měly začít rovnou.
Ne, uhasíná to.
Oheň nabíral na síle, tak jsem myslela, že jsme za vodou.
Řekla jsem: „Hoďme tam všechny sirky.“
Lituju, že jsem to řekla.
Co když budou Kaskadérky lepší?
To nesmíme dopustit.
Jestli to zapálí dřív než my,
vynecháme večeři a budeme si muset vážně promluvit.
Jasný?
Všechno dřevo dej naspod.
Vyrostla jsem na venkově, víš?
- Jo, na to. - Zapálíme to nahoře.
- Potřebuje to vzduch. - Dobře.
Kdyby to viděl táta, styděl by se, že neumím rozdělat oheň.
Nasekaly jsme oštěpky, abychom je podpálily,
a vážně to fungovalo.
Teď potřebujeme něco, na co poklademe dřevo.
Jako by to orámuj.
- Jen tak dál! - To dáš!
Pořád ještě štípou dřevo?
STRÁŽKYNĚ
Promiňte. Už dál nemůžu.
- Dobře. - Byla jsem ve stresu.
Byla jsem frustrovaná, protože mi to moc nešlo.
Druhá fáze. Rozdělejte oheň.
Tři, dva, jedna.
DRUHÁ FÁZE KONČÍ
Nyní oznámíme výsledky.
Kaskadérky postupují.
Vojačky postupují.
Hasičky postupují.
Strážkyně a Sportovkyně jsou vyřazeny.
Nyní začne třetí fáze.
Třetí fáze „Ochraňte oheň“.
„Ochraňte“?
Každý tým si vybere delegátku.
Ta dostane možnost stříkat vodu na oheň jiného týmu.
Bude mít 30 vteřin na útok.
Proti útoku se lze bránit jen jedním způsobem.
Ohniště můžete bránit jen vlastními těly.
Po útoku
dostanete pět minut na opětovné zažehnutí ohně.
Tým, který ochrání oheň až do konce, vyhraje.
Mise, při které máme uhasit oheň hadicí?
Jestli prohrajeme, budu se stydět jít domů.
Ten oheň uhasím, i kdybych měla jít domů.
Rozhodněte se, na který tým chcete zaútočit.
Budeme to my, protože máme nejmenší oheň.
Týmy se můžou spiknout.
Měl by to být menší oheň.
To je pravda.
Tým s nejmenším ohněm je nejsnazší cíl.
Dokud udržíme uhlíky naživu,
můžeme oheň zase snadno rozdělat.
Máme tu vodu blokovat těly.
- Že? - Ano.
V tom případě
- zaútočím já. - Jasně.
Vojačky.
Oznamte tým, na který zaútočíte.
Na Hasičky.
Nevybraly si nás.
Jsem ráda, že jsme spojenci.
V té době jsme byly spojenci.
Zaměříme se na Hasičky.
Dobře, měly bychom spolupracovat.
Jsme asi potvory.
Tak se zaměříme na Vojačky.
Na Vojačky?
- Půjdeme po nich? - Měly bychom.
Uhasíme jejich oheň.
Hasičky.
Oznamte tým, na který zaútočíte.
Volíme Vojačky.
- Cože? - Proč nejdou po nás?
Snadné vítězství je nuda.
Postavíme se jim.
4. DÍL: „SNADNÉ VÍTĚZSTVÍ JE NUDA“
Nyní začne první kolo útoků.
SMĚR ÚTOKŮ
Připravte se.
Tři.
Dva.
Jedna.
Dobře, vezmi je.
Výhra je jediné, na co myslím.
Budu ho bránit ze všech sil.
Musíme vydržet, co nejdéle to půjde.
Hje-kjong.
- Uč se od hasičky. - Dělej to, co ona.
Kopíruj ji.
Zvedni to.
Ze shora oheň nikdy neuhasíte.
Musíte mířit přímo na zdroj ohně.
Ale bránili ho tři lidé,
a i když jsem mířila na mezery mezi nimi a mezi jejich nohama,
nenašla jsem úhel, kterým bych oheň uhasila.
Musela jsem hadici zvednout co nejvýš, abych měla dobrý úhel,
proto jsem tak stála.
Je dobrá.
Tři.
Dva.
Jedna.
První kolo útoků skončilo.
Bože můj.
Vojačky, Kaskadérky a Hasičky postupují.
Nyní už svá ohniště bránit nesmíte.
Postavte se za ně.
Ale ne.
Určitě to vyhasne.
Náš oheň určitě vyhasne.
Neměl budoucnost. To jsem si myslela.
Delegátky týmů,
oznamte tým, na který zaútočíte.
Hasičky.
Zkusme teď Kaskadérky.
Kaskadérky.
- Kaskadérky. - Začíná to být zábava.
SMĚR ÚTOKŮ
Miř na ni.
Já budu blokovat vodu.
Bude lepší, když zaútočíš na ni a já zkusím odklonit útok.
Druhé kolo útoků začíná.
Útočníci z každého týmu, udělejte pět kroků dopředu.
Připravte se.
Tři.
Dva.
Jedna.
Min-son, trochu si podřepni.
- Jde ti to skvěle. - Pokračuj.
- Miř výš! - Drž svou pozici!
To je ono!
HASIČKY
Jde ti to skvěle!
Miř níž!
- Jde ti to skvěle! - To je ono.
- Dobře! - Ještě, Min-son.
Nemohla jsem mířit rovně, abych ten oheň uhasila.
Musela jsem nastavit trysku na mlhu a stříkat shora,
abych pokryla celou oblast.
A to přesně jsem udělala.
KASKADÉRKY
- Výš! - Drž si pozici!
Neviděla jsem.
Nevím, kdo, ale někdo
na mě mířil, tak jsem na ni taky namířila.
Snažila jsem se bránit, ale měla jsem v očích vodu.
Měla jsem otevřené jen jedno oko,
ale mířila mi na obličej.
Tři.
Dva.
KASKADÉRKY
Jedna.
Druhé kolo útoků končí.
Máte pět minut na obnovení ohně.
Vašich pět minut začíná.
HASIČKY
- Můžeš je vytáhnout? - Jasně.
Máme vytáhnout tyhle?
Ano. Jen ty spálené.
Ještě rozdmýchávejte.
Stejně ho zase postříkají.
Tak ho zakryjeme.
- Zepředu? - Zase ho postříkají.
Napadlo mě, že Vojačkám už nezbylo moc suchého dřeva.
A my jsme ho měly víc.
A tak jsme postavily na ochranu ohně dřevěnou zeď.
- A co tohle? - Měly bychom ho zakrýt.
Asi dobré.
- Tyhle nech hořet. - Jo.
TŘETÍ FÁZE OCHRAŇTE OHEŇ
- Tady jsou sirky. - Nejdřív zapálíme uhlíky.
Potřebujeme dřevo, So-jong.
Kde je dřevo?
Jen to musí chytnout.
Tři.
Dva.
Jedna.
- Čas vypršel. - Chcípá to.
Tým Kaskadérek je vyřazen.
Vojačky a Hasičky postupují.
Teď je to jeden na jednoho. Můžeme vyhrát.
Tak vyhrajme. Máme jich už dost.
Jestli tohle nevyhraju, nemůžu jít domů.
V sázce je moje hasičská hrdost.
Jak jsme porážely jeden tým za druhým, cítila jsem, že jsme blíž k vítězství.
Začíná třetí kolo útoků.
Tři.
Dva.
Jedna.
- Výš, Min-son. - Jde ti to skvěle.
- Dobře. - Miř na zdroj.
Hezky.
- Níž! - Miř na zdroj ohně!
- Super, Min-son. - Miř na zdroj!
VOJAČKY
Doprostřed.
Máš to v kapse, Min-son.
My to tu zvládáme.
Uhasila to.
Asi to uhasila.
To je ono. Paráda.
- Trochu tím zatřes. - Jde ti to skvěle!
- Hýbej s tím. - Dělej, jak myslíš.
Krouživé pohyby.
Když hasíte krouživými pohyby,
voda se vypaří,
čímž vznikne horká pára.
Kdyby ta horká pára zakryla ohniště,
uhasila bych to rychle.
Postav se na špičky a has ze shora!
- Jo, Hjon-son. - Pěkně!
- Miř dolů. - Soustřeď se. Nezhasne nám to.
Nemůže to vyhasnout!
Mohla jsem jen kopírovat, co dělala hasička.
- To je ono. - Uhas to!
- Hjon-son, pořád dobrý. - Miř seshora!
Dívej se před sebe.
- Ještě trochu. - Tři.
- To zvládneš. - Dva.
Do toho, Min-son!
Až do konce.
- Nepřestávej! - Jedna.
Třetí kolo útoků končí.
Vašich pět minut na oživení ohně
začíná teď.
Počkat.
Tenhle jde ztěžka.
Uprostřed je uhlík.
- Musíme vyhrát. - Nemůžeme po tom všem prohrát.
Potřebujeme ten 30minutový štít.
- Štít. - Potřebujeme ho.
Štít a maso.
První místo.
Štít.
Tři.
Dva.
Jedna.
Pro spravedlivý výsledek umístíme nad oheň papír.
Jedna minuta.
HASIČKY
Prosím.
HASIČKY
VOJAČKY
VÝSLEDEK BITVY
Vítězem jsou Hasičky.
Dobrá hra.
To nešlo nečekat.
Dobrá hra.
Paráda.
Min-son.
Když to trvalo deset vteřin,
skoro jsem se rozbrečela.
Zasloužily jsme si odměnu za naši dřinu.
Modlila jsem se, abychom vyhrály a…
vyhrály jsme.
Můžeme si dát maso.
Byla jsem nadšená.
Porazily jsme je.
- Jo. - Pojďme na pokřik.
- Dobře. - Pojďme.
Vždy jako ve službě!
- Do toho! - Do toho!
Dnešní Zápas o arénu končí.
Ta zeď ze dřeva byl skvělý nápad.
- Já vím. - Souhlas.
- Protože… - Ostatní se opičili.
Když viděly, jak hýbám tryskou…
- Vážně? - Kaskadérky.
- Nespustila z tebe oči. - Pořád se opičila.
- Přece jenom jsme hasičky. - Ano, to jsme.
Máme teď 30minutový štít.
Když k tomu přidáme, jak dlouho jim potrvá rozvázat lano,
můžeme vyhrát Bitvu o základny.
Něco tu máme.
Kde?
Proboha. Otevřeme to společně?
Ta nejkrásnější.
- Tak do toho. - Ne, ty.
Přestaňte s tím, obě.
Otevře to legenda, která naštípala 30 polen.
Třicetiminutový štít. Dobře.
Pěkně.
Dobře.
- Od začátku. - „Aktivuje se začátkem
Bitvy o základny a brání ve vstupu na vaši základnu.“
- Holky. - Jaký máme plán?
Vyrazíme všechny.
Zaútočíme.
Půjdeme do toho všechny.
- Ale soupeřky… - Chtěly jsme bránit, ale…
Než ztrácet čas s Vojačkama jen proto, že jsou blízko,
- najdeme si snadnější cíl. - Zkusme Kaskadérky.
Vyhrály jsme 30minutový štít.
Zaútočíme všechny.
Určitě to budou Kaskadérky.
Během Bitvy o arénu se Kaskadérky spojily s Vojačkami
a společně nás napadly.
Chtěly jsme pomstu.
- Jo. - Zaměříme se na jistý cíl.
Dobře.
A tohle.
- Bude to maso? - Otevři to.
- Věci na oheň? - Možná.
- To z arény? - Co je to?
- Vařič. - Vařič!
- Plynový vařič. - Je to plynový vařič.
Má dva hořáky!
To je úžasné!
Zítra na tom ugrilujeme maso.
Tohle taky chvíli vydrží.
- Až do odjezdu. - To je plyn?
- Ano, plyn. - Už nemusíme štípat dřevo.
- Pojďte. - Skupinové objetí.
- Bála jsem se, že to jsou sirky. - Maso.
Vytrvalost se opravdu vyplácí.
Na zklamání bylo brzy.
Mrzí mě, že ses zranila, ale…
Ani jsem tu bolest necítila.
Dokázaly jsme to.
Teď si můžeme dát maso.
Jsem tak šťastná.
Byly jsme odměněny za dnešní fušku
a napadlo mě,
že tu naše čtyřka je z nějakého důvodu.
Myslela jsem, že je konec, když jsme včera běžely tím bahnem.
A pak když nám vzaly vlajku
a když jsem spadla ze stromu.
Není po všem, dokud není po všem.
- Chcete zaútočit i na další týmy? - Víte, co mi vrtá hlavou?
Musíme vyřadit Vojačky,
- abychom si to ulehčily. - Přesně!
Proto myslím, že je tohle naše šance.
Kdo ví, co nás čeká v další bitvě?
Měly bychom těch 30 minut využít k útoku na Vojačky.
Bude to mnohem snazší, když se jich zbavíme.
Máme na to čas.
Měla jsem pocit, že půjdou po nás.
Nemohly jsme jen tak sedět.
Je třeba se připravit.
Tak jsme šly v noci znovu zkontrolovat umístění vlajky,
základnu a vstupní body.
Přes okna jsme zkontrolovaly vlajku.
Vojačky se zaměří hodně na obranu.
Mají dvě základny.
Řekněme, že vlajku ukryly v loděnici.
Viděly jsme ji.
Dobře.
Jsem si jistá, že nás Hasičky zítra napadnou.
Taky si myslím.
To byla rychlovka.
Ahoj.
Byly jsme u základny Hasiček.
Máme informace.
Malá okna… Ani si nepamatuju, kolik jich bylo.
- Asi čtyři. - Jo.
- Jsou taková. - Jak je to tam velké?
- Obrovské. - Mají obrovskou základnu.
- Je velká. - Uvnitř je velký strom.
Vím, proč jejich vůdkyně spadla.
- Proč? - Vysvětlím.
Na základně mají strom.
Ve větvích mají přivázanou vlajku.
- Lanem. - Je pevně přivázaná lanem.
Na přeříznutí budeme potřebovat sekyru.
Takže musíme vylézt na ten strom?
- Ano. - Musíme.
- A musíme vzít sekeru. - Ano, sekeru.
Předpokládáme, že po nás půjdou Hasičky.
Určitě po nás půjdou.
Přijdou všechny, protože budou mít základnu v bezpečí.
Když se to stane, půjdeš tam ty.
My tu budeme bránit základnu.
- Musíme získat vlajku. - Ty.
A my je tu zdržíme, dokud nevyprší čas.
- Jasně. - Musíme.
Budu čekat v záloze hned od začátku bitvy.
- Použijeme vysílačky? - Jo.
Jejich štít by se jim mohl vymstít.
Měla jsem tam schovat sekeru.
Můžeme ji tam schovat dopředu.
Ano, někde poblíž.
- Nezajdeme tam teď? - Měly bychom?
- Jdeme.
Vezmi si nářadí.
Vezmeme ho se sekerou.
AKTUÁLNÍ ČAS
VOJAČKY POBLÍŽ ČTVERCOVÉHO DOMU
Viděly jsme jejich vlajku kompletně obvázanou lanem.
A bylo tak silné, že na něj potřebujeme sekeru.
Ať už to bude větev, nebo lano, musíme něco přeseknout.
Je zásadní pravidelně navštěvovat nemocnici,
ať víme, kdo tam byl.
Které týmy tam mají pacienty a kolik.
- Jedna hasička je zraněná. - Některé z nich jsou zraněné.
Ztište se.
Můžou být blízko.
Šly jsme do nemocnice.
Takové informace nám řeknou nejvíc.
Na-un seděla u stolu.
A prošla jména napsaná v kartě.
Všechny mají alergie.
Tohle je ryzí zlato.
Specializovala jsem se na profily protivníků.
Ověřovala jsem fakta vlastníma očima,
abych získala přesné informace.
BOLEST V DOLNÍ ČÁSTI ZAD
Hej.
Jsi skutečný expert na informace.
Specializovala se na lidskou inteligenci.
TŘETÍ DEN
Umírám hlady. Pojďme se najíst.
Možná vynecháme snídani a pustíme se do dnešní operace.
- Seržante Kangová. - Ano?
- Pospěš si. - Proč?
Musíme udržet oheň.
Zhasíná to!
Neříkala jsem to už jednou?
Když to zhasne, zhasneš i ty.
- Seržante Kangová, suché větve. - Zhasl.
Suché větve. Rychle.
Dobře.
Podřízení jsou v dnešní době děsiví.
S Hjon-son jsme sloužily ve stejné jednotce.
Dávala jsem jí zabrat,
ale vždycky mě kousla zpátky.
Tak jsem jí řekla: „Nebuď drzá, jo?
Jsem starší a mám vyšší hodnost, tak nebuď drzá.“
Ale i tak ji jako podřízenou zbožňuju.
- Co tohle? - Dobrý.
To bude stačit.
Kdyby jen lidi věděli, jak těžké je rozdělat oheň.
Pálí mě oči.
Vdechla jsem to a je to jako CBRN cvičení.
To mi povídej.
Bereme plyn jako samozřejmost.
Zatracené Hasičky.
Měly bychom je vyřadit a vzít jim hořák.
Měly bychom jim ho vzít.
Tohle je makačka.
- Ukradnu ho a oheň bude hračka. - Ukradni.
HASIČKY ČTVERCOVÝ DŮM
A je to. Ugrilujeme si bůček.
To zní skvěle. Bůček.
- Máme celé kilo. - Máme.
Nemůžu tomu uvěřit. Neuvěřitelné.
Voní to úžasně.
- Smažené brambory. - Jo.
Ty silné dej doprostřed.
Dám ti kousek, když grilujeme poprvé.
Tady máš.
Teď Min-son. Počkat, tohle je tučné.
Děkuju.
Je to úžasné.
Sněz to celé.
- Jaké to je? - Dobré.
Moc dobré!
Moc dobré.
VČEREJŠÍ VEČEŘE
Musíme si vystačit s bramborami a kimčchi.
To je úžasné.
Na. Sním ty tučné části.
Počkej, dám je Hjon-dži, aby přibrala.
- Tady máš. - To je tak dobré.
Tomu říkám život.
Ano.
- Chce to fajn jídlo. - Rozhodně.
Život se má užít.
Bitva o základny je za rohem.
To mi povídej.
Takhle to určitě chtěli.
Abychom byly ve střehu.
Jako se sirénou na požární stanici.
Myslíte, že to za 30 minut stihneme?
Musíme běžet.
Co nejrychleji.
Jen 20 minut. Musíme to stihnout za pár minut.
Jsem strašně nervózní.
Teď se siréna nespustí, že ne?
- To by mě naštvalo. - Mě taky.
Dokonce se mi o Bitvě o základny zdálo.
„Počkáme v záloze a vezmeme vlajku hned, jak se spustí siréna.“
Něco takového jsem zaslechla.
Zvedla jsem hlavu při zvuku sirény a vlajka už byla rozvázaná.
- No teda… - Ve snu?
- Ano. - Bože.
Zoufale jsem hledala soupeřky a pak jen:
„Holky, je čas vstávat.“
- Úplně dramatická scéna. - Já vím.
Ta, co nám vlezla pod základnu, zanechala
- silný dojem. - To musela.
- Tady? - Jo, ta hasička.
Takže…
PRVNÍ DEN, DŮM MEZI STROMY
Jsou přímo před námi.
I ve snu se nás snažily infiltrovat ze shora i zdola.
Nejsilnější protivníci jsou Vojačky a Hasičky.
Na koho zaútočí Hasičky?
- Myslím, že na nás. - Souhlasím.
Proč na nás nezaútočily Sportovkyně?
Že? K ničemu se nemají.
Plán A je útok na Kaskadérky.
Plán B je, pokud možno, spojit síly s Hasičkami.
Ale jsou strašně daleko.
Berte to jako válku o území.
Vojačky rozšířily své území až sem.
Jestli dobyjou tuhle stranu ostrova, zaženou nás do kouta.
- I tak se na to dá nahlížet. - Zlikvidovaly Policistky.
Ale v loděnici nejspíš nejsou.
Poloha jejich základny je lepší.
Loděnice je vedle Kaskadérek.
Nám ostatním to všechno komplikuje.
Nebudeme vědět, kde jsou.
- Ani kde je jejich vlajka. - Ano, to taky.
Vyřazení dalších týmů vše zpomalí.
- Musíme něco podniknout. - Dobyjeme základnu.
Musíme využít naše schopnosti.
Využij své ssireum hmaty.
Když se Min-son chopí protivníka,
myslím, že ho už nepustí.
Dívejte na ty žíly.
Jsem ráda, že je v našem týmu.
Ale jakmile někoho popadnu,
- víc toho nenadělám. - Jen ji dotáhni k nám.
Přijdu a sejmu ji.
Zbraněmi jsou naše těla.
Který tým vyřadíme jako první?
- Kaskadérky. - Je?
- Souhlasím. - Že?
- Já taky. - Poběžíme?
Těším se na pohyb.
Dnes to pro nás je všechno, nebo nic.
Jejich základna je blízko,
tak jsme myslely, že zaútočíme na Kaskadérky.
Musíme se bránit, nemáme na výběr.
- Co vymyslet nějaký signál? - Když někoho uvidíme…
Když se přiblíží, zaklepeme, kolik jich je.
Abychom signalizovaly soupeře,
pomalu zaklepeme raz, dva, tři.
- Mělo by to být jasné. - Dobře.
Co tohle jako „někdo jde“?
- Někdo jde? - Dvakrát.
- Někdo jde? - Jo.
- A počet. - Až zjistíme, kolik jich je,
pomalu zaklepeme, abychom věděly počet.
S takovými intervaly.
Už to na mě jde.
Ten nervózní pocit, který mívám před natáčením scény.
- Vážně? - To je zlé.
Nervozita a nával adrenalinu.
Bože můj.
Musím jít na záchod.
Já taky.
Mám pocit, že se něco stane.
Pojďme na záchod.
Dnes je krásně.
Je tu krab.
Fascinující.
Vidím kraba, i když nejsme u pobřeží.
- Spustila se siréna! - Cože?
ZAMRAČENO DRUHÁ BITVA O ZÁKLADNY VYPUKLA
Zatraceně.
Dvě měly zůstat na základně.
SPORTOVKYNĚ STAN NA ÚTESU
No tak. Rychle!
- Sakra. - To si dělají srandu?
Co to sakra je?
HASIČKY ČTVERCOVÝ DŮM
Moje boty.
Jdeme!
Je 10:02.
Třicetiminutový štít Hasiček je aktivován.
KASKADÉRKY PŘIŠLY NA ZÁKLADNU
- Pospíšíme si. - Jasně.
- Zdrž je dole. - Jasně.
- Můžu. - Dobře.
Jdeme nahoru, nebojte.
- Jasně. - Rozumím.
Sakra.
No tak.
Spustila se kolem 10:00, takže musíme být zpátky do 10:20.
- Je 10:04. - Dobře.
- Dobrý. - Můžeme.
Jsme v pohodě.
Zamkni, So-jong.
Jsme uvnitř a je zamčeno.
Dobře.
Ano?
- Už jdou. - Kdo?
Vidím dvě.
Jsou to Hasičky.
Míří sem Hasičky.
- Sakra. Míří sem. - Kam?
HASIČKY POBLÍŽ DOMU MEZI STROMY
DŮM MEZI STROMY, STAN NA ÚTESU
Jestli je chcete konfrontovat, tudy.
Nemůžeme být dole.
- Hej. - Pomoz jí.
- Jen procházíte? - Počkat.
- Počkat. Jdete tudy? - Ano.
- Co jít spolu? - Vyhraje tým s vlajkou.
Poslouchejte.
Nezaútočíme na vás, tak se chopte vlajky a vyhrajete.
- Nezradíme se. - Žádná zrada.
- Fakt. - Vyhrajete. Pomůžeme vám.
- Dobře. - Stejně máme štít.
Dohodly jsme se během pár vteřin.
Ve službě musíme často myslet za běhu.
Často potřebujeme rychlý úsudek.
„Vemte si základnu.“ Úplně to ze mě vyletělo.
A pak jsem se ujala vedení.
Otočila jsem se k nim zády, abychom získaly jejich důvěru.
Jděte. Dnes jsme spojenci.
Pracujte ve dvojicích.
Darujeme dnes Sportovkyním vítězství.
- Jdeme na to. - Jo.
- Dva na jednu? - Jo.
- Ať dneska vyhrají. - Pracujte ve dvou.
Nejděte po sobě navzájem.
- Dva na jednu. - Běžte.
- Do toho, týme. - Jdeme.
To testuješ signály?
Utvořily alianci.
SIRÉNY: KDO PŘEŽIJE NA OSTROVĚ?
Překlad titulků: Barbora Page