Na-eun.
Brannkonstablene er på vei opp nå.
Mottatt.
Ser dere veien vi tar tilbake til basen vår nå?
Det er veien vi tar i morgen.
Jeg håper bare ingen tar flagget vårt.
Vi skal gjøre det enda bedre fra nå av.
La oss ta det med inn.
La meg gjøre det, jenter.
Du er så flink til det.
-Hun har et sterkt grep. -Takk.
-Greit, la oss gå inn.
Jeg burde ta av meg sokkene.
Ja, ta av deg sokkene.
Vi skal sove til klokken åtte.
Vi starter ikke før da.
De sa de gjemte flagget i teltet.
Så jeg spurte hvorfor ikke i basen til stuntutøverne,
og de ga ingen spesiell grunn.
Jeg tenkte "ok, sånn åpner du døren",
men så begynte de å snakke.
"Klokken åtte i morgen gjør vi ditt og datt med idrettsutøverne
i krysset ved det store treet."
Det var verdt ventetiden.
EPISODE 7 "DET VAR VERDT VENTETIDEN"
Når gjør de det?
De kan komme så fort vi begynner.
Dere må komme.
Dere må hjelpe oss å forsvare.
Vi har kun én dør.
Vi forlater vår base i morgen og forsvarer deres.
Alle fire kommer.
Av de to sterkeste teamene hadde soldatene ofte flere folk ute
for å angripe andre baser.
Så vi kunne ha stjålet flagget deres.
Vi kan forråde dem om vi vil,
men vi alle visste
at seieren ville være verdiløs om vi vant ved å synke så lavt.
Det er bedre å hjelpe dem å forsvare hytta.
Hvordan åpner man døren?
Vet du når de begynner?
Det blir ikke midt på natten.
Det blir kl. 08.00.
-Hvordan vet du det? -Da de gikk inn…
Det er flott.
-Jeg burde gi henne et kyss. -Nettopp.
Vi kan…
Hun er spesialist på etterretning.
Etterretning? Hun er utrolig.
Det var hovedsakelig Na-eun som rekognoserte for oss.
Hver gang jeg dro ut, kom jeg tilbake med etterretning.
DAG 1 BÅTHUSET
Jeg så tre ting pakket inn i folietepper.
Det var noe skarpt oppå skapene.
DAG 2 DET FIRKANTEDE HUSET
Jeg sjekket inne.
Vi dro til sykehuset.
Na-eun satt ved skrivebordet.
Og så gikk hun gjennom navnene i journalen.
Jeg dro for å rekognosere
og fant informasjon.
Hun var den beste til å samle informasjon.
Åtte? Når butikken åpner.
De to teamene vil møtes
i krysset kl. 08.00 og kommer for å angripe oss.
-Vi er det eneste målet. -De kommer etter oss.
Uten tvil.
De snakket om flagget også.
Én av dem spurte: "Gjemte idrettsutøverne flagget sitt i trehytta?"
Og en annen svarte: "Nei, de… "
Basert på samtalen deres,
-må de ha gjemt det i teltet. -I deres egen base.
De kjenner kanskje ikke strukturen så godt.
Akkurat.
Så vi gjør følgende.
Løp hit så fort sirenen går.
Det er eneste løsning, og det virker som den klokeste.
-La oss vinne! -La oss vinne!
Kom igjen!
Ikke fall på vei tilbake. Vær forsiktig.
Det blir gøy i morgen.
-Bra det sluttet å regne. -Ja.
God natt, jenter.
La oss få oss litt søvn mens de er nervøse.
Det er det fordeler er til for.
SAMTIDIG HYTTA
La oss fokusere på forsvar.
-Går vi ut etter at vi har ordnet dette? -Ja.
Høres bra ut.
-Den går inn. -Ja.
Bra.
Men det blir ikke lett å komme seg ut.
Ikke noe problem.
Vi må bare forsvare godt.
-Det er bra. Det er solid. -Bra.
Klokken er 23.55.
Hyun-seon og Eun-mi kan stå her.
Na-eun og jeg gjemmer oss her. Jeg tror de kommer denne veien.
La oss hindre dem i å gå opp trappen.
De må bøye seg ned for å komme opp. Gjør de det, kan vi ta flaggene deres.
La dem bruke trappen.
Jeg bruker brannslukkeren på dem.
Hvis alle fire brannkonstabler kommer etter oss,
-vil basen deres være ubevoktet. -Ja.
Kan vi gå for basen deres mens de blir sprayet?
Skal vi prøve på det?
-Det kan funke. -Ja.
Løpe som vinden.
Jeg kan løpe.
Jeg deltok alltid i stafettløp i hæren.
Jeg var mellom- og langdistanseløper i seks år.
Siden vi var i mindretall,
visste vi at vi måtte være raske.
Na-eun og jeg meldte oss frivillig.
Eun-mi, når du bruker brannslukkeren i morgen,
skrik ut.
Vi bruker det som signal.
Og dere må lage lyd så vi kommer oss bort herfra usett.
Jeg fikser det.
La oss bare finne ut hvor mange brannkonstabler som kommer i morgen.
Når Eun-mi sprayer dem…
Det er vår sjanse til å ta flagget deres.
Når skal vi stå opp?
-Kl. 07.00? -Kl. 07.00?
-En time før det begynner? -Ja.
Jeg håper de begynner kl. 08.00.
DAG 4
TEAM SOLDATER HYTTA
Jeg får ikke sove.
Ikke jeg heller.
Jeg får ikke… Hva er klokken?
Den er 06.20.
Jeg er nervøs.
Nå skjer det.
Bevares.
Jeg burde ta på meg støvlene på forhånd.
Det er som å stå på startstreken.
Det føles akkurat sånn.
Jeg har ikke følt meg så urolig på lenge.
-Livvaktene er sikkert også våkne. -Ja.
Jeg er så nervøs.
TEAM LIVVAKTER SKJULET
Tror dere jeg kan løpe fort nok?
Jeg må varme opp.
Hva er klokken?
Akkurat nå?
Tyve minutter igjen.
Hvorfor er det så stille?
-Hvorfor? -Stille før stormen.
Det stemmer.
Når som helst nå.
Su-ryeon.
Skal vi vente ved trærne
og løpe når vi hører sirenen?
Jo nærmere vi kommer soldatene uten å bli lagt merke til, jo bedre.
Hva er klokken?
Ti minutter igjen.
Litt før 07.50.
Jeg håper begge teamene kommer.
Fem minutter igjen.
Vi må gjøre oss klare.
Jeg er så nervøs.
Ett minutt igjen.
KLOKKESLETT
I GÅR KVELD
Vi har ikke avtalt tidspunkt ennå. Har dere noen ideer?
Alle forventer at det blir tidlig om morgenen.
-Hva med fire eller fem? -Fire eller fem?
Gjøre dem nervøse hele dagen?
Hvis vi skal gjøre dem nervøse, la oss gjøre det om kvelden.
I morgen eller i kveld?
Jeg mener etter solnedgang.
Vi gjør det bedre på kveldstid,
så vi tenkte å la dem vente hele dagen
og så starte det i siste liten.
-Vi plager dem. -Vi venter hele dagen.
-Det gjør dem nervøse. -Nettopp.
De vil ikke engang kunne spise.
Derfor bør vi vente til det er mørkt.
La oss si klokken åtte for sikkerhets skyld.
De kan ha prøvd å få oss til å tro at det var kl. 08.00.
-Hvis de ikke dukker opp. -Det gjør de.
Eller så nyter de dagen
-og kommer om kvelden. -Kl. 20.00.
For å holde oss nervøse og i basen.
TEAM BRANNKONSTABLER BUTIKK
Hallo.
Er vi de første her?
-Jeg kan ikke si det. -Jeg skjønner.
Vi er nok de første. De er for redde til å komme ut.
Det var dette de ville.
Holde oss redde og innesperret.
Og det virker.
Hvor mange kalorier har vi igjen?
-Femti. -Femti.
-Vi har noen tomater igjen. -Vi kan kjøpe to tomater til.
Vi må bytte ut kaloriene.
De begynner kanskje rundt da.
-Tror du det? -Sirenen kan gå da.
Du må gjøre alt du kan for å overleve her.
Tror dere de ser oss
-om vi gjemmer oss under disse? -Nei.
Idrettsutøverne kikker kanskje på oss
-med kikkerten. -Kanskje.
Burde vi ikke prøve det samme?
De drar for å handle etter kl. 08.00.
Vi kan kanskje se dem.
La oss se.
Jeg burde se dem hvis de ser på oss med kikkert,
men det er ingen der.
Ikke sant? Vi burde kunne se dem.
De er ikke der.
Det er åpent der borte.
-Vi har spist godt. -For godt.
TEAM IDRETTSUTØVERE BUTIKK
Kun idrettsutøverne kom, som forventet.
-God morgen. -Hei.
-Hallo. -Hallo.
Er det 130 kalorier per kryssfinerbord?
-Ja. -Vi trenger den.
-Vi tar tre kryssfinerbord… -Greit.
Og én radio.
Vi kan ikke la de andre vite at vi har en radio.
Blir alle hjemme i tilfelle sirenen går?
Hvis sirenen ikke går før 08.40 eller 08.50,
drar vi til butikken da?
-Det kan vi ikke. -Ikke i dag.
Det er en liten pris å betale for seier.
Du har rett.
Vi må kanskje dra hjem.
Klokken er over 08.40.
De vil vel virkelig ikke at vi skal handle.
De begynner på et rart tidspunkt så vi ikke kan gjøre det.
-Sa du at det er til kimchi-jjigae? -Ja.
-Det er 400 gram. -Det stemmer.
Men jeg slenger med litt mer.
Det ser så godt ut.
Vi tar tre meter av dette.
Vi har ni kilokalorier igjen.
Takk.
-Ha det. -Ha det.
Se.
De vet ikke når basekampen skjer,
-så de kommer ikke. -Jeg ser ingen.
Kaloriene som ikke byttes i løpet av dagen, går tapt.
Jeg tror det er alt.
BUTIKKEN STENGES KLOKKESLETT
Vi kaster bort masse kalorier.
Over 4 000, ikke sant?
-Det må det være. -Over 4 000.
Det er mye kjøtt.
Vi holdt ut en stund med litt sjokolade.
Hvor skal vi spise?
Litt regn skader ikke. Vi sov til og med i regnet.
Det er stekt ris.
Maten er klar!
-Allerede? -Ja, det blir nydelig.
-Utrolig. -Det ser så godt ut.
DAGLIGLIV I TELTET
Bare se det for deg.
Kjøtt, kimchi, bønnespirer, krydret gressløk…
Du vet hva som kommer nå, ja? Plukk det opp og…
Smak på det, med litt krydret gressløk.
Og så litt stekt ris med sjøgressflak og sesamolje.
-Det er fint å ha et hus. -Hva?
Det er fint å ha et hus.
Hvis vi overlever dagens basekamp,
kan vi sove i et hus med dør.
Vi kan ha et kult møte med tavle og alt
og snakke om gamle dager.
Jeg tror ikke det er noen sjanse for at vi blir eliminert.
-Jeg tror det er det. -Jeg også.
-Det kommer an på soldatenes strategi. -Ja.
Livvaktene kan komme og ta flagget vårt.
Vi vet ikke om de er alliert.
Vi og brannkonstablene er nok de eneste som spiser i fred.
Vi griller kjøtt også.
TEAM BRANNKONSTABLER DET FIRKANTEDE HUSET
Dette er sprøtt.
-Det ser så godt ut. -Det ser fantastisk ut.
Det er så godt.
-La oss spise dette og vinne. -Ok.
All gravingen var verdt det.
Vi starter basekampen,
-så vi er ikke nervøse. -Ja.
Jeg føler meg så avslappet.
Tenk hvor nervøse de andre teamene må være.
-De kan ikke vaske seg eller spise. -Nei.
Men vi er så avslappet nå.
Er du sulten? Går det bra?
Litt, men vi kan ikke tenne bål nå uansett.
Jeg holder ut.
-Det må vi. -Vi klarer det.
Hva er klokken?
Nesten 11.40.
Jeg er sulten.
Starter de før 12.00?
Bare gjør det.
STERKT KAMERATSKAP VI ER ÉN
Vi må spise noe for å få energi.
-Du blir sulten om du rører deg. -Jeg vet det.
Det virker ikke som de gjør det.
Endret de plutselig planene sine?
Vi burde ha dratt til butikken klokken åtte.
Det går bra, Su-ryeon.
-Fordi vi får et flagg i dag? -Ja.
La oss sove i en fin base.
Greit.
Jeg er irritert nå.
-La oss bruke den irritasjonen. -Jeg er så forbannet.
Jeg vil bare vite om det blir før eller etter 12.00.
-Vi vet ikke engang det. -Kanskje de tar en lur nå.
Nettopp.
5 TIMER FØR BASEKAMPEN
Jeg er søvnig.
Jeg er så sulten.
La oss gjøre dette.
Ikke la oss vente.
Tror du de har fest
og sier: "La oss gjøre det i kveld"?
Vi må finne en måte å holde soldatene tilbake på
til vi angriper basen deres og tar flagget deres.
En måte å beskytte flagget på selv om de kommer inn hit.
Hvorfor graver vi ikke opp bakken sånn?
-Forhåpentligvis snubler de. -Ja.
Vi nærmer oss sannhetens øyeblikk.
Jeg håper virkelig at denne planen lykkes.
Jeg håper noen snubler og faller.
Skal jeg teste det?
Lat som det er dypere.
Ok.
Hvor er det?
Der er det!
Sånn?
Er det det du vil?
Bare ett bein.
Så går vi etter flagget deres.
Hvordan skal vi flytte tingene våre?
Skal vi ta med dette?
-Stuntutøvernes flagg? -Ja.
La oss feste det på toppen av trehytta.
Er det noe annet vi bør ta med?
La oss bare ta dette flagget inntil videre.
Vi bør spørre de andre to om vi bør ta med klærne våre.
La oss gjemme det.
Min-sun, kan du gå rett bak meg?
Vi spiller uten at noen ser oss.
Hva tok så lang tid? Jeg kom for å hente dere.
-Jeg fant dem. -Ok.
De var på vei.
Vi tok med dette også.
Bra jobbet.
Skal vi henge det opp?
La oss dra det ut sammen.
Hold det så lavt som mulig.
Bra.
La oss sette denne foran.
Hvis de prøver å komme seg opp hit,
kan vi bruke denne til å dra ut flaggene deres.
La oss feste dette her og på taket.
Vi blokkerer stigen med dette teltet.
Ok! Vi får endelig sove i et hus.
Forresten…
-Den traff meg i fjeset. -Gjorde den?
-Herlighet. -Det er så kaldt.
4 TIMER FØR BASEKAMPEN
HYTTA
Soldatenes base var tungt bevoktet.
De byttet nok på å stå vakt.
Én av dem var alltid utenfor.
Herlighet.
Det kom et plutselig vindkast.
Det veltet.
Det er fordeler og ulemper.
Jeg er glad vi ikke må på do.
Vi har ikke spist noe.
Vi kan kjøpe tomater mens du er borte.
Livvaktene kan gå forbi hytta og angripe.
Jeg tok tiden på hvor lang tid det ville ta dem å komme til hytta.
Langt over tre minutter.
Ok.
Det begynner å bli mørkt.
-Det nærmer seg. -Dette er flott.
De vet virkelig ingenting.
De tåpene vet ikke engang at vi slår til
ved daggry eller om natten, når det er umulig å se.
-Vi beveger oss ikke på dagtid. -Nei.
Vi vil ikke bli sett.
I spesialkommandoen beveger vi oss ikke om dagen.
Vi jobber hovedsakelig om natten.
Kanskje det er greia.
"Hvis vi gjør det om kvelden, vil de være sultne
og ukomfortable i mørket."
Nettopp.
De fratar oss grunnleggende menneskelige behov.
Det er derfor de venter. Vi kan ikke spise eller gå på do.
Jeg sa det jo. De prøver å holde oss på tå hev.
Jeg føler meg så isolert nå.
Jeg vet det, det er bare…
I verste fall kommer vi tilbake for å sove her igjen.
Den eneste måten er å ta idrettsutøvernes base.
Jeg blir sint.
1 TIME FØR BASEKAMPEN
Himmelen er i vår favør.
Det er det beste forsvaret.
Det var mye regn,
torden og vind, som var bra for oss.
Tror du at du kan høre fottrinn?
Det skjer ikke.
Det er fint vær å dø i.
Og å drepe i.
Skal jeg gå til brannkonstablene?
Bare si det. Jeg løper bort.
-Vær så snill. -La oss gjøre dette.
Jeg håper virkelig at ting går som planlagt.
Det er fem trinn i trappen deres.
To til tre av oss går opp,
og resten av oss må hjelpe herfra.
De vil prøve å stoppe oss her.
Jeg står foran til enhver tid.
Jeg er i frontlinjen så dere kan dra ut flaggene deres bak meg.
-Ok? -Skjønner.
La oss ta en samling.
Kom hit.
Uansett hva som skjer i dag…
Én, to, tre!
Jeg er så nervøs.
Jeg føler at alle vil være ville i kveld.
-Det står om liv eller død. -Ja.
Jeg går, jenter.
Vær der kl. 19.50.
Ikke tenk på meg.
Ses senere.
TREHYTTA
-Kan lederen komme ut? -Kom inn.
-Får jeg lov? -Ja.
De stopper oss i trappen. De kan ikke slippe oss forbi.
Vi trenger to personer foran med ryggen mot hverandre.
Kan én av dere bli med meg?
Jeg står i front med deg.
Mens vi går opp, lener vi oss tilbake så mye som mulig.
-Du drev med judo. -Ja.
Når de tar tak i deg, dra dem inn.
Vi må dra dem ned.
Vi kan ikke bare se på dem.
Når de tar noen, må vi hjelpe fra begge sider.
Ta flagget om du ser det.
-Vi drar dem ned trappen. -Ok.
Jeg tok med sirenebilletten.
-Ta tiden du trenger. -Den går i kl. 19.35.
-Ok. -Ok.
Jeg brenner den kl. 19.35, så sirenen går kl. 20.05.
Gjør den ikke det, vær klar.
-Det betyr bare at jeg er sen. -Greit.
-Vi begynner kl. 20.05. -Ok.
-La oss gjøre dette. -La oss gjøre det.
Vi fikser dette.
-Hun har forberedt seg grundig. -Ikke sant?
PÅ VEI TIL ARENAEN
SIRENEBILLETT
Vi begynner kl. 20.05. Jeg la den i kl. 19.35.
-De er oppdatert. -Ok.
Judoutøveren og jeg går opp trappen rygg mot rygg.
Vi prøver å dra dem så mye vi kan.
Prøv å ta dem bakfra, ok?
Vi har fortsatt litt tid.
Den går kl. 20.05, ikke sant?
Jeg er så nervøs. Hun ga meg en så viktig rolle.
Du klarer det!
Kom igjen.
-La oss gjøre dette. -Vi klarer det.
Lommelykten.
-Gjør som du vil. -Ok.
Sakte. Tok vi med alt?
Øksen…
-Hva med hammeren? -Jeg har den.
Jeg må løsne på skoene når vi kommer dit.
Skal vi slå av lyset?
-Soldatene kan se oss. -Slå det av.
Vent, vi løper denne veien uansett.
La hammeren og øksen ligge her.
Sett dem ved stokken.
Regnet blir verre.
Jeg kan ikke tro at det begynner å regne akkurat nå.
Det pøser ned ute.
Det gikk fint for oss.
Vi jobber i regnet hele tiden.
Det spilte ingen rolle for oss.
Vi kommer til å kjempe i regnet.
-Jeg vet det. -Dette er sprøtt.
Himmelen er i vår favør.
Det er det beste forsvaret.
Det lønner seg å holde ut.
Vi holdt virkelig ut.
HOLD UT, SOLDATER
De bør ikke tenke på å komme hit.
Tre på åtte.
I kveld er kvelden.
Det begynner å bli seriøst.
Dette er intenst.
De andre teamene må være nervøse.
Klokken er 20.00.
Gjør de seg klare?
Klokken er over 20.00.
Er den det?
Vi går alle inn når vi blåser i fløyta.
Hvis vi må trekke oss, rop ut.
Det gjør vi ikke.
Jeg begynner å bli nervøs.
Legg frem kampuniformene.
Tjuefem sekunder.
Det er vanskeligere å vente når vi vet tiden.
-La oss gjøre dette! -Kom igjen!
Kom igjen.
-Kom igjen! -Kom igjen!
Bevares, for et vær.
Været er helt vilt i dag.
Fem sekunder. Fem.
Fire.
Tre.
To.
Én.
TORDENSTORM TREDJE BASEKAMP BRYTER UT
TEAM IDRETTSUTØVERE TELTET PÅ KLIPPEN
La oss gjøre dette.
TEAM LIVVAKTER SKJULET
TEAM SOLDATER HYTTA
Her er det.
Ta av flagget.
Bare kryp ut.
Na-eun og jeg var infiltrasjonsteamet.
Vi la oss ned på bakken så fort sirenen gikk.
-Går vi lenger inn? -Dette holder.
HYTTA TEAM SOLDATER
Helsike.
-Ta hammeren. -Hammeren.
Ta hammeren. Fort!
TEAM BRANNKONSTABLER FORLATER DET FIRKANTEDE HUSET
Kom igjen!
TEAM LIVVAKTER FORLATER SKJULET
Kom igjen.
Gjør dere klare til å løpe.
Kom igjen. Tiden er inne.
TEAM IDRETTSUTØVERE FORLATER TELTET
-Ta hammeren. -Og øksen.
Jeg har hammeren. Ta øksen.
Ok, kom igjen.
Vi må skynde oss.
Jeg tar brannslukkeren.
Dra ut sikringen.
Den er ute.
Klokken er 20.07.
De kommer definitivt den veien.
-Du ser den veien. Jeg ser denne veien. -Ok.
Jeg håper livvaktene kommer fort.
TEAM LIVVAKTER PÅ RÅDYRTRÅKKET
TEAM LIVVAKTER
TEAM BRANNKONSTABLER
Slå av lysene.
TEAM BRANNKONSTABLER
TEAM IDRETTSUTØVERE
Vi er nesten fremme, Seong-yeon.
Hold øye den veien. Hold deg i det hjørnet.
-Hyun-seon. -Skjønner.
TEAM BRANNKONSTABLER TEAM IDRETTSUTØVERE
TEAM BRANNKONSTABLER, TEAM LIVVAKTER, TEAM IDRETTSUTØVERE
TEAM BRANNKONSTABLER FORAN HYTTA
Sitt.
Venter vi på idrettsutøverne?
De er her.
La oss gå litt tilbake.
Her borte.
TEAM IDRETTSUTØVERE FORAN HYTTA
TEAM SOLDATER, TEAM BRANNKONSTABLER, TEAM IDRETTSUTØVERE
Skynd dere.
De er her.
-Sersjant Kang. -Ja?
-Det kommer noen. -Jeg ser bevegelser.
Noe beveger på seg.
Gå denne veien.
Se opp for treet i veien.
Vær forsiktig.
La oss gå!
Kom og ta oss!
-Kom og ta oss! -Dere er her!
-La oss gå! -La oss gå!
Kom igjen.
-Kom igjen. -Kom igjen.
Kom igjen.
La oss gå.
Pass på bak.
Én av oss burde passe på.
De sprayet brannslukkeren på oss.
Fire brannkonstabler!
Vi måtte kjøpe oss tid.
Selv om vi ble tatt, måtte vi kjøpe tid
til infiltrasjonsteamet.
Fire brannkonstabler!
Fire brannkonstabler. Alle fire er her.
De kunne ikke se noe, så vi løp.
Siden vi var i mindretall,
visste vi at vi måtte være raske.
Jeg løp gjennom regnet som en hest.
Spray dem.
Gå litt tilbake.
Jeg ba dem vente
til tåken klarnet.
Det er en felle under. Husk det.
Se opp for fellen. Det er en snubletråd.
-Det er noe der borte også. -Ja, jeg så det.
Se bak oss, Min-seon.
Det er mer der det kom fra.
Kom igjen.
Kom og ta oss.
De fortsatte: "Kom og ta oss!"
Det var irriterende.
Se opp.
Hun kastet brannslukkeren.
Da hun var ferdig med den, kastet hun den på oss.
Jeg ble veldig sint.
Livvaktene kommer.
Til høyre!
TEAM LIVVAKTER
RETT OVER HYTTA
La oss løpe.
Hei.
Kan én av dere stå der? Idrettsutøverne kan gå opp.
Pass på sidene. Kom igjen.
Én, to, tre.
Ok.
Ta det!
Dra det ut.
Stå stille!
-Dra det! -Dra det ut!
Dra det ut!
Det er under henne.
-Dra det ut! -Under henne.
-Hvor? -Under.
-Dra det ut! -Dra det ut!
-Ok, jeg har det! -Ok!
Soldat Kang Eun-mi er eliminert.
Dra det ut!
Faen.
Dra det ut!
Faen.
Jeg har det!
Jeg har det. Slipp meg.
Soldat Lee Hyun-seon er eliminert.
Jeg dro ut ditt. Hvorfor dro du ut mitt?
-Gi det tilbake. -Jeg dro ut ditt først.
Hva?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Soldat Lee Hyun-seon er eliminert.
Faen, øynene mine. Noen…
-Hva skjedde? -Noen kastet jord på meg.
Da gjengjelder vi tjenesten.
Jeg sa tre eller fire ganger at jeg dro ut flagget hennes.
Og da jeg reiste meg,
kunne jeg føle at noen dro i flagget mitt.
Jeg trodde noen andre holdt i flagget mitt.
Men den jeg eliminerte dro fortsatt i flagget mitt.
Jeg sa jeg dro ut hennes først, og så begynte vi å krangle.
De som har blitt eliminert, gå til arenaen.
-Jeg tok deg først. -Jeg tok henne først.
Du tok mitt etter at jeg tok ditt.
Nei, jeg tok ditt først.
Jeg tok deg først.
De som har blitt eliminert, gå til arenaen.
Jeg gjentar.
De som har blitt eliminert, gå til arenaen.
Basekampen blir satt på pause et øyeblikk.
SIREN: SURVIVE THE ISLAND
Jeg går fra vettet.
De spilte skittent. Jeg kan ikke tro det.
Tar jeg
feil?
Dette er så urettferdig.
Dette er ikke rett.
Jeg kan ikke spille lenger. Jeg må til arenaen.
Jenter, ikke mist motet. La oss gjøre dette og vinne.
Det verste skjedde. Jeg får frysninger.
Går dere for brannkonstablene først?
-Vi går kun for dem. -Kun dem?
Vi klarer dette.
Jeg føler at dette er vår kveld.
Kom igjen!
La oss dra ut brannkonstablenes flagg.
Brannkonstablene virket fortapt…
Helsike.
…uten lederen sin.
Hva? Hva er det?
Helvete, hvor kom de fra?
SIREN: SURVIVE THE ISLAND
Tekst: Arnfinn Vassbø