‎Na-eun!
‎Pompierii vin chiar acum.
‎Recepționat.
‎Vezi pe unde mergem înapoi spre bază?
‎Pe aici mergem mâine.
‎Sper să nu ne ia nimeni steagul.
‎O să ne descurcăm și mai bine de acum.
‎Să ducem asta înăuntru.
‎Lăsați-mă pe mine, fetelor!
‎Te pricepi la asta.
‎- Are o strângere de mână zdravănă. ‎- Mersi!
‎- Mulțumesc! ‎- Sigur, hai înăuntru!
‎Să-mi dau jos șosetele.
‎Da, dă-ți șosetele jos!
‎Vom dormi până la 08:00.
‎Nu începem până atunci.
‎Au zis că au ascuns steagul în cort.
‎Am întrebat de ce nu l-au ascuns la baza Cascadorilor
‎și mi-au spus că pur și simplu.
‎Mă gândeam: „Așa se deschide ușa”,
‎dar au început să vorbească.
‎„Mâine la opt, vom face ‎cutare lucru cu Sportivii
‎la intersecția copacilor mari.”
‎Așteptarea a meritat.
‎EPISODUL 7: ‎„AȘTEPTAREA A MERITAT”
‎La ce oră o vor face?
‎S-ar putea să vină imediat ce începem.
‎Trebuie să veniți.
‎Trebuie să ne ajutați să ne apărăm.
‎Avem o singură ușă.
‎Vom părăsi mâine baza noastră ‎și o vom apăra pe a voastră.
‎Toate patru vom fi acolo.
‎Dintre cele două echipe puternice, ‎Soldații trimiteau mai multe
‎să atace alte baze.
‎Așa că le-am fi putut fura steagul.
‎Le-am fi putut trăda dacă voiam,
‎dar toate știam
‎că ar fi fost o victorie fără valoare ‎să câștigăm într-un fel atât de josnic.
‎Mai bine le ajutăm ‎să stea de pază la cabană.
‎Cum se deschide ușa?
‎Știi când vor începe?
‎Nu în toiul nopții.
‎Va fi la opt dimineața.
‎- De unde știi? ‎- Când au intrat…
‎Minunat.
‎- Ar trebui să-i dau un pupic. ‎- Exact.
‎Am putea…
‎E specializată în spionaj.
‎Spionaj? E uimitoare.
‎Mai mult Na-eun ‎a cules informații pentru noi.
‎De fiecare dată când ieșeam, ‎mă întorceam cu informații.
‎ZIUA 1 ‎POLIȚIȘTII, CASA LACUSTRĂ
‎Am zărit trei lucruri înfășurate în folie de aluminiu.
‎Era ceva ascuțit pe dulapuri.
‎ZIUA 2 ‎CASA PĂTRATĂ
‎M-am uitat înăuntru.
‎Am fost la spital.
‎Na-eun s-a dus la recepție.
‎Apoi s-a uitat la numele scrise pe fișă.
‎M-am dus pe teren
‎și am căutat informații.
‎Ea se pricepea ‎cel mai bine să adune informații.
‎La opt? Se schimbă caloriile.
‎La intersecție, la opt dimineața,
‎cele două echipe se vor uni ‎și vor veni să ne atace.
‎- Noi suntem singura țintă. ‎- Ne vor ataca.
‎Fără îndoială.
‎Au vorbit și despre steag.
‎Una a întrebat: „Sportivii și-au ascuns ‎steagul în casa din copac?”
‎Și alta a răspuns: „Nu, ele…”
‎Judecând după conversația lor,
‎- …cred că l-au ascuns în cort. ‎- În propria bază.
‎S-ar putea să nu cunoască ‎prea bine structura.
‎Da.
‎Iată ce vom face.
‎Vă rog să veniți aici ‎imediat ce pornește sirena.
‎E singura cale ‎și pare cea mai înțeleaptă strategie.
‎- Să câștigăm! ‎- Hai!
‎Haideți!
‎Să nu alunecați la întoarcere! ‎Aveți grijă!
‎Mâine va fi distractiv.
‎- Mă bucur că nu mai plouă. ‎- Știu.
‎Noapte bună, fetelor!
‎Să dormim cât sunt toate neliniștite.
‎Desigur, la asta-s bune avantajele.
‎ÎNTRE TIMP, ‎ÎN CABANĂ
‎Să ne concentrăm pe apărare.
‎- Deci ieșim după ce terminăm aici? ‎- Da.
‎Sună bine.
‎- Intră. ‎- Da.
‎Bine.
‎Știi că așa ne e greu și nouă să ieșim?
‎Nu e o problemă.
‎Trebuie doar să ne apărăm bine.
‎- E bine. E solid. ‎- Bine.
‎E 23:55.
‎Hyun-seon și Eun-mi pot sta aici.
‎Eu și Na-eun ne ascundem aici. ‎Cred că vor veni pe aici.
‎Să le împiedicăm să urce scările.
‎Trebuie să se ghemuiască să urce. ‎Dacă o fac, le putem lua steagurile.
‎Să vină pe scări!
‎O să le stropesc cu extinctorul.
‎Dacă ne atacă toate ‎cele patru de la Pompieri,
‎- …baza lor va fi nepăzită. ‎- Da.
‎Putem merge la baza lor ‎în timp ce sunt stropite?
‎Să fugim?
‎- S-ar putea să meargă. ‎- Da.
‎Fugiți ca vântul!
‎Pot să fug.
‎Mereu am concurat la ștafetă în armată.
‎Am fost alergătoare de cursă lungă și medie timp de șase ani.
‎Fiind depășite numeric,
‎trebuia să ne mișcăm repede.
‎Eu și Na-eun ne-am oferit.
‎Eun-mi, mâine, când folosești extinctorul,
‎să țipi.
‎Va fi semnalul nostru.
‎Și trebuie să faci zgomot, ‎ca să ieșim neobservate.
‎Am înțeles.
‎Să vedem câți pompieri sunt mâine aici.
‎Când le va stropi Eun-mi
‎va fi șansa noastră să le luăm steagul.
‎La ce oră ne trezim?
‎- La 07:00? ‎- La 07:00?
‎- Cu o oră înainte să înceapă? ‎- Da.
‎Chiar sper să înceapă la 08:00.
‎ZIUA 4
‎SOLDAȚII ‎CABANA
‎Nu pot să dorm.
‎Nici eu.
‎Nu pot… Cât e ceasul?
‎E 06:20.
‎Am emoții.
‎Asta e.
‎Frate!
‎Ar trebui să mă încalț înainte.
‎Parcă aș sta la linia de start.
‎Așa mă simt.
‎N-am mai fost așa neliniștită de mult.
‎- Probabil și Bodyguarzii s-au trezit, nu? ‎- Da.
‎Ce emoții am!
‎BODYGUARZII ‎ADĂPOSTUL
‎Crezi că pot alerga destul de repede?
‎Trebuie să-mi fac încălzirea.
‎Cât e ceasul?
‎Acum?
‎Mai sunt 20 de minute.
‎De ce e așa liniște?
‎- De ce? ‎- Liniștea dinaintea furtunii.
‎Așa e.
‎Din clipă în clipă.
‎Su-ryeon!
‎Să așteptăm undeva pe lângă copaci
‎și să fugim când auzim sirena?
‎Cu cât ne apropiem mai mult de Soldați ‎fără să fim observate, cu atât mai bine.
‎Cât e ceasul?
‎Mai sunt zece minute.
‎Puțin înainte de 07:50.
‎Sper să vină ambele echipe.
‎Cinci minute.
‎Ar trebui să ne pregătim.
‎Ce emoții am!
‎Încă un minut.
‎ORA CURENTĂ
‎SEARA TRECUTĂ
‎Încă n-am stabilit ora. Aveți vreo idee?
‎Toate se vor aștepta ‎să fie dis-de-dimineață.
‎- Ce zici de 16.00 sau 17.00? ‎- 16.00 sau 17.00?
‎Să le stresăm toată ziua?
‎Dacă e să le stresăm, s-o facem seara.
‎Mâine-seară sau diseară?
‎După ce apune soarele.
‎Avem rezultate mai bune noaptea,
‎așa că ne-am gândit să le lăsăm ‎să aștepte toată ziua
‎și să acționăm în ultima clipă.
‎- Să le chinuim! ‎- Stăm toată ziua.
‎- Vor fi și mai neliniștite. ‎- Da.
‎Nici nu vor putea mânca.
‎Un motiv în plus s-o facem pe întuneric.
‎Hai la ora 20:00, să fim sigure.
‎Poate au vrut să ne facă ‎să credem că e opt dimineața.
‎- Dacă nu apar. ‎- Vor apărea.
‎Sau poate doar se bucură de zi
‎- …și apoi vin seara. ‎- La opt seara.
‎Ca să ne țină încuiate și îngrijorate.
‎POMPIERII ‎LA MAGAZIN
‎Bună ziua!
‎Am ajuns primele?
‎- Nu pot să-ți spun. ‎- Înțeleg.
‎Sigur am ajuns primele. ‎Le e prea frică să iasă.
‎Asta și-au dorit.
‎Să ne țină încuiate și îngrijorate.
‎Și funcționează.
‎Câte calorii mai avem?
‎- Cincizeci. ‎- Cincizeci.
‎- Ne-au mai rămas câteva roșii. ‎- Am mai putea lua două roșii.
‎Să facem schimb de calorii.
‎Poate vor să înceapă cam atunci.
‎- Asta să fie? ‎- S-ar putea să pornească sirena.
‎Trebuie să faci tot ce poți ‎ca să supraviețuiești aici.
‎Crezi că ne vor vedea
‎- …dacă ne ascundem sub astea? ‎- Deloc.
‎Poate ne urmăresc Sportivii
‎- …cu binoclul. ‎- S-ar putea.
‎N-ar trebui să le urmărim și noi?
‎Pleacă să facă schimb ‎de calorii după ora 08:00.
‎S-ar putea să le vedem.
‎Să ne uităm.
‎Ar trebui să le văd ‎dacă se uită la noi cu binoclul,
‎dar nu e nimeni acolo.
‎Nu? Ar trebui să le vedem.
‎Nu sunt acolo.
‎E un loc deschis acolo.
‎- Am mâncat bine. ‎- Prea bine.
‎SPORTIVII ‎LA MAGAZIN
‎Doar Sportivii au venit, ‎după cum ne așteptam.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎- Bună!
‎O placă e 130 de calorii?
‎- Da. ‎- Ne trebuie una.
‎- Vom lua trei plăci. ‎- Sigur.
‎Și o stație radio.
‎Să nu afle celelalte echipe că avem o stație radio.
‎Rămâneți toate înăuntru, ‎în caz că pornește sirena?
‎Dacă sirena nu pornește ‎până la 08:40 sau 08:50,
‎mergem să facem schimb?
‎- Nu putem. ‎- Nu azi.
‎E un preț mic de plătit pentru victorie.
‎Ai dreptate.
‎S-ar putea să fim trimise acasă.
‎E trecut de 20:40.
‎Cred că vor neapărat ‎să ne împiedice să facem schimb.
‎Vor începe la o oră ciudată ‎ca să n-o putem face.
‎- I-ai zis că e pentru ‎kimchi jjigae? ‎- Da.
‎- Sunt 400 de grame. ‎- Așa e.
‎Dar o să vă mai dau.
‎Ce bine arată!
‎Luăm trei metri din asta.
‎Am cheltuit tot, ‎mai puțin nouă kilocalorii.
‎Mulțumesc.
‎- La revedere! ‎- La revedere!
‎Uite!
‎Nu știu când va avea loc Bătălia Bazei,
‎- …așa că nu vor ieși. ‎- Nu văd pe nimeni.
‎Toate caloriile care nu sunt schimbate în cursul zilei vor expira.
‎Cred că asta e tot.
‎SCHIMBUL DE CALORII IA SFÂRȘIT
‎Am irosit tone de calorii.
‎Peste 4.000 de calorii, nu?
‎- Așa cred. ‎- Da, peste 4.000.
‎Ar fi fost multă carne.
‎Am rezistat ‎destul de mult cu puțină ciocolată.
‎Unde să mâncăm?
‎Nu murim de la puțină ploaie. ‎Am dormit în ploaie.
‎E orez la tigaie.
‎Mâncarea e gata!
‎- Deja? ‎- Da, va fi delicios.
‎- Grozav! ‎- Ce bine arată!
‎CORTUL DE PE STÂNCĂ
‎Închipuie-ți!
‎Carne, ‎kimchi,‎ germeni de fasole, ‎arpagic condimentat…
‎Știi ce urmează, nu? Iei și…
‎Ia una cu arpagic!
‎Apoi orez prăjit ‎cu fulgi de alge și ulei de susan.
‎- E frumos să ai o casă. ‎- Ce?
‎E frumos să ai o casă.
‎Dacă supraviețuim azi,
‎putem dormi într-o casă cu ușă.
‎Putem ține ședințe la tablă,
‎să vorbim despre vremurile bune.
‎Nu cred că vom fi eliminate azi.
‎- Eu cred că da. ‎- Și eu.
‎- Depinde de strategia Soldaților. ‎- Da.
‎Bodyguarzii ar putea veni ‎să ne ia steagul.
‎Nu știm situația alianței lor.
‎Noi și Pompierii suntem ‎singurele care mâncăm liniștite.
‎Facem și grătar.
‎POMPIERII ‎CASA PĂTRATĂ
‎E o nebunie.
‎- Ce bine arată! ‎- Arată uimitor.
‎E foarte bun.
‎- Să mâncăm și să câștigăm! ‎- Bine.
‎A meritat săpatul.
‎Noi vom începe Bătălia Bazei,
‎- …deci nu avem emoții. ‎- Da.
‎Mă simt în largul meu.
‎Imaginează-ți cât de neliniștite ‎sunt celelalte echipe!
‎- Nu se pot spăla sau mânca. ‎- Știu.
‎Dar noi suntem relaxate.
‎Ți-e foame? Ești bine?
‎Puțin, dar nu putem face focul acum.
‎Pot îndura.
‎- Trebuie. ‎- Putem s-o facem.
‎Cât e ceasul?
‎E aproape 11:40.
‎Mi-e foame.
‎Oare încep înainte de prânz?
‎Hai odată!
‎BUNI CAMARAZI, ‎UNA ȘI ACEEAȘI
‎Trebuie să mâncăm ceva ca să ne învigorăm.
‎- Ți se face mai foame dacă te miști. ‎- Știu.
‎Nu pare că vor ataca.
‎Și-au schimbat brusc planurile?
‎Trebuia să mergem la magazin la opt.
‎E în regulă, Su-ryeon.
‎- Fiindcă azi luăm un steag? ‎- Da.
‎Dormim într-o bază bună!
‎Bine.
‎Mi-e foarte ciudă acum.
‎- Hai să ne folosim de ciudă! ‎- Ce nervi am!
‎Vreau să știu ‎dacă va fi înainte sau după prânz.
‎- Nici asta nu știm. ‎- Poate trag un pui de somn chiar acum.
‎Exact.
‎5 ORE ÎNAINTE DE BĂTĂLIA DE LA BAZĂ
‎Sunt toropită.
‎Mi-e foarte foame.
‎Hai odată!
‎Nu mai pot să așteptăm!
‎Crezi că dau o petrecere și zic:
‎„S-o facem diseară”?
‎Trebuie să rezistăm cumva Soldaților
‎până le atacăm baza și le luăm steagul.
‎Să apărăm steagul, ‎chiar dacă intră în baza noastră.
‎Ce-ar fi să săpăm pământul, așa?
‎- Să sperăm că se vor împiedica. ‎- Da.
‎Ne apropiem de momentul adevărului.
‎Chiar sper ca planul să reușească.
‎Sper să se împiedice și să cadă.
‎Vrei să testez?
‎Prefă-te că e mai adânc!
‎Bine.
‎Unde e?
‎Uite-l!
‎Așa, pur și simplu?
‎Asta vrei?
‎Doar un picior.
‎Apoi mergem direct la steagul lor.
‎Cum să ne mutăm lucrurile?
‎Să luăm ăsta?
‎- Steagul Cascadorilor? ‎- Da.
‎Hai să-l legăm de casa din copac!
‎Mai trebuie să luăm ceva?
‎Să luăm steagul ăsta deocamdată!
‎Să le întrebăm pe celelalte două ‎dacă să ne aducem hainele.
‎Să ascundem asta!
‎Min-sun, poți merge în spatele meu?
‎Ne prefacem că nu ne vede nimeni.
‎Ce v-a luat atât? Veneam după voi.
‎- Le-am găsit. ‎- Bine.
‎Erau pe drum.
‎Am adus și asta.
‎Bravo!
‎Să agățăm asta?
‎S-o tragem împreună!
‎Ține-o cât mai jos!
‎Frumos!
‎S-o punem în față!
‎Dacă vin aici,
‎o putem folosi să le scoatem steagurile.
‎Să punem asta aici și pe acoperiș.
‎Vom bloca scara cu acest cort.
‎Bine! În sfârșit vom dormi într-o casă!
‎Apropo…
‎- M-a plesnit peste față. ‎- Da?
‎- Doamne! ‎- Ce frig e!
‎CU 4 ORE ÎNAINTE DE BĂTĂLIA BAZEI
‎CABANA
‎Baza Soldaților era bine păzită.
‎Probabil stăteau cu rândul de pază.
‎Una dintre ele era mereu afară.
‎Doamne!
‎S-a iscat o rafală de vânt.
‎A căzut.
‎Sunt avantaje și dezavantaje.
‎Mă bucur că nu trebuie să mergem la baie.
‎N-am mâncat nimic.
‎Putem cumpăra roșii cât ești plecată.
‎Bodyguarzii pot ataca pe lângă cabană.
‎Am calculat cât le-ar lua să ajungă la cabană.
‎Ia doar trei minute.
‎Bine.
‎Se întunecă.
‎- Vine momentul nostru. ‎- E grozav.
‎Chiar nu știu nimic.
‎Toantele alea nici măcar nu știu că atacăm
‎în zori sau noaptea, ‎când nu se vede nimic.
‎- Nu pornim ziua. ‎- Niciodată.
‎Nu vrem să fim văzute.
‎La Comandamentul Special de Război, de obicei nu acționăm în timpul zilei.
‎Acționăm îndeosebi noaptea.
‎Poate asta e.
‎„Dacă acționăm noaptea, le va fi foame
‎și incomod pe întuneric.”
‎Exact.
‎Ne privează de nevoile umane de bază.
‎De asta așteaptă. ‎Nu putem mânca sau folosi toaleta.
‎V-am spus. Încearcă să ne țină în priză.
‎Mă simt foarte izolată acum.
‎Știu, dar…
‎În cel mai rău caz, ‎venim iar să dormim aici.
‎Singura cale e ‎să cucerim baza Sportivilor.
‎Încep să mă enervez.
‎CU 1 ORĂ ÎNAINTE DE BĂTĂLIA DE LA BAZĂ
‎Cerurile sunt de partea noastră.
‎E cea mai bună apărare.
‎A plouat mult,
‎a tunat și a bătut vântul, ‎ceea ce a fost grozav pentru noi.
‎Crezi că se aud pași peste zgomotul ăsta?
‎În niciun caz.
‎E o vreme minunată să mori.
‎Și să ucizi.
‎Să mă duc la Pompieri?
‎Doar spune și dau o fugă.
‎- Te rog! ‎- Hai odată!
‎Chiar sper ca lucrurile ‎să meargă conform planului.
‎Sunt cinci trepte pe scara lor.
‎Două sau trei dintre noi vor urca.
‎Restul trebuie să ajute de aici, de jos.
‎Vor încerca să ne oprească aici.
‎Voi sta în față tot timpul.
‎Voi fi în prima linie, ca să le puteți ‎scoate steagurile din spatele meu.
‎- Bine? ‎- Am înțeles.
‎Să-i dăm drumul!
‎Veniți încoace!
‎Orice s-ar întâmpla azi…
‎Unu, doi, trei!
‎Am emoții.
‎Simt că toate vor fi aprige diseară.
‎- Pe viață și pe moarte. ‎- Da.
‎Eu plec, fetelor.
‎Să fii acolo până la 19:50.
‎Nu vă faceți griji!
‎Ne vedem mai târziu.
‎CASA DIN COPAC
‎- Pot vorbi cu șefa? ‎- Intră!
‎- Se poate? ‎- Da.
‎Ne vor opri la scări. ‎Nu ne pot lăsa să trecem.
‎Stați două în față, spate în spate.
‎Vine cineva cu mine?
‎Voi sta în față cu tine.
‎Pe măsură ce urcăm, ‎să ne lăsăm pe spate cât mai mult.
‎- Ai făcut judo. ‎- Da.
‎Când te apucă, trage-le înăuntru!
‎Trebuie să le tragem jos.
‎Nu putem doar să ne uităm.
‎Când apucă pe cineva, ‎trebuie să ajutăm din ambele părți.
‎Ia steagul dacă-l vezi!
‎- Le vom trage pe scări în jos. ‎- Bine.
‎Am adus Biletul Sirenei.
‎- Nu te grăbi! ‎- Îl pun la 19:35.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Îi voi da foc la 19:35, ‎ca să pornească la 20:05.
‎Chiar dacă nu, să fiți pregătite!
‎- Înseamnă că am întârziat. ‎- Da.
‎- Vom începe la 20:05. ‎- Bine.
‎- S-o facem! ‎- S-o facem!
‎Ne descurcăm.
‎- S-a pregătit temeinic. - Nu?
‎SE ÎNDREAPTĂ SPRE ARENĂ
‎BILETUL SIRENEI
‎Începem la 20:05. L-am pus la 19:35.
‎- Le-am zis. - Bine.
‎Eu și judoka vom urca ‎scările spate în spate.
‎Vom încerca să le tragem cât putem.
‎Încearcă să le prinzi din spate, bine?
‎Încă mai avem timp.
‎Va porni la 20:05, nu?
‎Am emoții. ‎Mi-a dat un rol foarte important.
‎Te descurci!
‎Să mergem!
‎- S-o facem, fetelor! ‎- Ne descurcăm.
‎Lanterna.
‎- Fă cum vrei! ‎- Bine.
‎Încet. Am luat tot?
‎Toporul…
‎- Și ciocanul? ‎- L-am luat eu.
‎Ar trebui să-mi slăbesc ‎șireturile când ajungem.
‎Să stingem lumina?
‎- Ne pot vedea Soldații. ‎- Stinge-o!
‎Stai, oricum o să fugim pe aici!
‎Să lăsăm ciocanul și toporul aici.
‎Pune-le lângă buștean!
‎Plouă mai tare.
‎Nu pot să cred că plouă chiar ‎când ne pregăteam să începem.
‎Plouă cu găleata.
‎Nu ne păsa.
‎Noi lucrăm deseori în ploaie.
‎Pentru noi n-a contat.
‎O să ne luptăm în ploaie.
‎- Știu. - E o nebunie.
‎Cerurile sunt de partea noastră.
‎E cea mai bună apărare.
‎A meritat să rezistăm.
‎Chiar am rezistat.
‎REZISTAȚI, ‎SOLDAȚI
‎Să nu se gândească să pună piciorul aici.
‎Opt fără trei minute.
‎E seara cea mare.
‎Devine serios.
‎E intens.
‎Cred că restul echipelor sunt neliniștite.
‎E ora 20:00.
‎Se pregătesc?
‎E trecut de 20:00.
‎Da?
‎Intrăm când se fluieră.
‎Dacă trebuie să ieșim, strigați-ne!
‎Nu vom face asta.
‎Încep să am emoții.
‎Scoateți uniformele de luptă în față!
‎Încă 25 de secunde.
‎E mai greu să așteptăm când știm ora.
‎- S-o facem! ‎- Haideți!
‎Să vă văd!
‎- Să mergem! ‎- Să mergem!
‎Frate, ce vreme!
‎Vremea e groaznică azi.
‎Cinci secunde. Cinci.
‎Patru.
‎Trei.
‎Doi.
‎Unu.
‎IZBUCNEȘTE O FURTUNĂ CU TUNETE ‎ÎNCEPE A TREIA BĂTĂLIE A BAZEI
‎SPORTIVII ‎ÎN CORTUL DE PE STÂNCĂ
‎S-o facem!
‎BODYGUARZII ‎ÎN ADĂPOST
‎SOLDAȚII ‎LA CABANĂ
‎Aici e.
‎Scoate steagul!
‎Ieși târâș!
‎Eu și Na-eun am fost echipa de infiltrare.
‎Ne-am întins la pământ imediat ce s-a auzit sirena.
‎- Să mergem mai departe? ‎- Aici e bine.
‎CABANA ‎SOLDAȚII
‎La naiba!
‎- Ia ciocanul! ‎- Ciocanul!
‎Ia ciocanul! Repede!
‎POMPIERII IES DIN CASA PĂTRATĂ
‎Să mergem!
‎BODYGUARZII IES DIN ADĂPOST
‎Să mergem!
‎Pregătiți-vă să fugiți!
‎Să mergem! E timpul.
‎SPORTIVII IES DIN CORTUL DE PE STÂNCĂ
‎- Ia ciocanul! ‎- Și toporul!
‎Am luat ciocanul. Ia toporul!
‎Bine, să mergem!
‎Trebuie să ne grăbim.
‎Eu iau extinctorul.
‎Scoate acul de siguranță!
‎L-am scos.
‎E ora 20:07.
‎Sigur vor veni pe acolo.
‎- Tu uită-te încolo! Eu mă uit pe aici. ‎- Bine.
‎Sper că Bodyguarzii vor ajunge repede.
‎BODYGUARZII ‎PE CĂRAREA CIUTELOR
‎BODYGUARZII
‎POMPIERII
‎Stingeți luminile!
‎POMPIERII
‎POMPIERII, SPORTIVII
‎Aproape am ajuns, Seong-yeon.
‎Fii cu ochii în patru! Stai în colțul ăla!
‎- Hyun-seon! ‎- Am înțeles.
‎POMPIERII, SPORTIVII
‎POMPIERII, BODYGUARZII, SPORTIVII
‎POMPIERII ‎ÎN FAȚA CABANEI
‎Stai jos!
‎Așteptăm Sportivii?
‎Au ajuns.
‎Să ne retragem puțin.
‎Aici!
‎SPORTIVII ‎ÎN FAȚA CABANEI
‎SOLDAȚII, POMPIERII, SPORTIVII
‎Mai repede!
‎Sunt aici.
‎- Sergent Kang! ‎- Da?
‎- Vine cineva. ‎- Văd mișcare.
‎Se mișcă ceva.
‎Ia-o pe aici!
‎Ai grijă la copacul din drum!
‎Ai grijă!
‎Să mergem!
‎Să vă văd!
‎- Să vă văd! ‎- Sunteți aici!
‎- Să mergem! ‎- Să mergem!
‎Să vă văd!
‎- Să vă văd! ‎- Haide!
‎Să vă văd!
‎Să te văd!
‎Să mergem!
‎În spate!
‎Să ne păzească una dintre noi.
‎Ne-au stropit cu extinctorul.
‎Patru pompieri!
‎Trebuia să tragem de timp.
‎Chiar dacă eram eliminate, trebuia să câștigăm timp
‎pentru infiltrare.
‎Patru pompieri!
‎Patru pompieri. Toate patru sunt aici.
‎Nu vedeau bine, așa că am fugit.
‎Fiind depășite numeric,
‎trebuia să ne mișcăm repede.
‎Alergam prin ploaie ca un cal.
‎Stropește-le!
‎Retrage-te puțin!
‎Le-am spus să aștepte
‎până se ridică ceața.
‎E o capcană dedesubt. Ține minte asta!
‎Ai grijă la capcană! E o capcană.
‎- E ceva și acolo. ‎- Da, am văzut.
‎Uită-te în spatele nostru, Min-seon!
‎Mai am și altele.
‎Să te văd!
‎Atacă-ne!
‎Tot ziceau: „Să vă văd!”
‎A fost enervant.
‎Atenție!
‎A aruncat extinctorul.
‎După ce a terminat extinctorul, l-a aruncat spre noi.
‎M-am enervat foarte tare.
‎Bodyguarzii coboară.
‎În dreapta!
‎BODYGUARZII
‎CHIAR DEASUPRA CABANEI
‎Să fugim!
‎Hei!
‎Puteți vreuna să stați acolo? ‎Poate urcă Sportivii.
‎Aveți grijă pe laturi! Să mergem!
‎Unu, doi, trei!
‎Bine!
‎Prinde-l!
‎Trage-l afară!
‎Nu te mișca!
‎- Scoate-l! ‎- Trage-l afară!
‎Trage-l afară!
‎E sub ea.
‎- Scoate-l! ‎- Sub ea.
‎- Unde? ‎- Dedesubt.
‎- Scoate-l! ‎- Scoate-l!
‎- Bine, l-am luat! ‎- Bine!
‎Kang Eun-mi, de la Soldați, a fost eliminată.
‎Scoate-l!
‎La naiba!
‎Scoate-l!
‎La naiba!
‎L-am luat!
‎L-am luat! Dă-te de pe mine!
‎Lee Hyun-seon, de la Soldați, a fost eliminată.
‎Eu l-am scos pe al tău. ‎De ce l-ai scos pe al meu?
‎- Dă-mi-l! ‎- Eu ți l-am luat prima.
‎Ce?
‎Nu știu despre ce vorbești.
‎Lee Hyun-seon, de la Soldați, a fost eliminată.
‎La naiba, ochii mei! Cineva…
‎- Ce? ‎- Cineva a aruncat cu pământ în mine.
‎Atunci vom face și noi la fel.
‎Am zis de trei sau patru ori ‎că i-am scos steagul.
‎Când m-am ridicat,
‎am simțit că cineva îmi trage steagul.
‎Am crezut că altcineva ‎se ținea de steagul meu.
‎Dar cea pe care am eliminat-o ‎încă trăgea de steagul meu.
‎Am zis că eu l-am scos primul pe al ei, ‎apoi ne-am certat.
‎Cele eliminate sunt rugate să meargă în arenă.
‎- Eu te-am prins prima. ‎- Eu am prins-o prima.
‎L-ai scos după ce l-am scos pe al tău.
‎Eu l-am scos prima pe al tău.
‎Eu te-am prins prima.
‎Cele eliminate sunt rugate să meargă în arenă.
‎Repet.
‎Cele eliminate sunt rugate să meargă în arenă.
‎Bătălia de la Bază va fi oprită momentan.
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Îmi pierd mințile.
‎Ele au jucat murdar. Nu pot să cred.
‎Mă înșel
‎cumva?
‎E atât de nedrept!
‎E greșit.
‎Nu mai pot juca. Trebuie să merg în arenă.
‎Fetelor, nu vă pierdeți entuziasmul! ‎S-o facem și să câștigăm!
‎Cel mai rău scenariu s-a adeverit. ‎Îmi dă fiori.
‎Ataci mai întâi Pompierii?
‎- Le atacăm doar pe ele. ‎- Doar pe ele?
‎Putem s-o facem.
‎Simt că asta e seara noastră.
‎Haideți!
‎Să luăm steagul Pompierilor!
‎Pompierii păreau pierduți…
‎Fir-ar!
‎…fără șefa lor.
‎Ce? Ce e?
‎La naiba, de unde au apărut?
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Subtitrarea: Elena Irimia