Na-eun.
Brandmanslaget är på väg upp nu.
Uppfattat.
Ser du stigen vi tar tillbaka till vår bas?
Det är vägen vi ska ta i morgon.
Jag hoppas bara att ingen tar vår flagga.
Vi ska göra bättre ifrån oss från och med nu.
Vi tar in den.
Låt mig göra det, tjejer.
Du är så bra på det.
-Hon har ett starkt grepp. -Tack.
-Visst, vi går in.
Jag borde ta av strumporna.
Ja, ta av dig strumporna.
Vi ska sova till kl. 08.00.
Vi börjar inte förrän då.
De sa att de gömde flaggan i tältet.
Så jag frågade varför de inte gömde den i Stuntlagets bas,
och de sa att det bara var för att.
Jag tänkte bara: "Okej, det är så man öppnar dörren,"
men sen började de prata.
"Klockan åtta i morgon gör vi det och det med Idrottslaget
vid korsningen vid stora trädet."
Det var värt väntan.
AVSNITT 7 "DET VAR VÄRT VÄNTAN"
När gör de det?
De kan komma så fort vi börjar.
Du måste komma.
Du måste hjälpa oss försvara.
Vi har bara en dörr.
Vi lämnar vår bas i morgon och försvarar er.
Alla fyra kommer att vara där.
Bland de två starka lagen hade Soldatlaget ofta mer folk ute
för att attackera andra baser.
Så vi kunde ha stulit deras flagga.
Vi kan förråda dem om vi vill,
men vi alla visste
att segern skulle vara värdelös om vi vann genom att sjunka så lågt.
Det är bättre att hjälpa dem vakta stugan.
Hur öppnar man dörren?
Vet du när de börjar?
Det blir inte mitt i natten.
Det blir kl. 08.00.
-Hur vet du det? -När de gick in…
Toppen.
-Jag borde ge henne en puss. -Precis.
Vi kan…
Hon specialiserade sig på underrättelsetjänst.
Information? Hon är fantastisk.
Det var mest Na-eun som rekade åt oss.
Varje gång jag gick ut, kom jag tillbaka med information.
DAG ETT BÅTHUS
Jag såg tre saker inlindade i foliefiltar.
Nåt vasst låg ovanpå skåpen.
DAG TVÅ BÅTHUS
Jag tittade in.
Vi gick till sjukhuset.
Na-eun satt vid skrivbordet.
Sen gick hon igenom namnen i journalen.
Jag gick ut för att reka
och grävde fram information.
Hon var bäst på att samla information.
Åtta? Det är då valutaväxlingen sker.
Vid korsningen kl. 08.00
kommer de två teamen att gå samman och attackera oss.
-Vi är det enda målet. -De kommer att attackera oss.
Utan tvekan.
De pratade om flaggan också.
En frågade: "Gömde Idrottslaget sin flagga i trädkojan?"
En annan svarade: "Nej, de…"
Att döma av deras samtal,
-måste de ha gömt den i tältet. -I sin egen bas.
De kanske inte känner till strukturen.
Okej.
Så här gör vi.
Spring hit så fort sirenen ljuder.
Det är vårt enda sätt, och det verkar vara det klokaste sättet.
-Nu vinner vi! -Nu vinner vi!
Kom igen!
Halka inte på vägen tillbaka. Var försiktig.
Det blir kul i morgon.
-Jag är glad att det inte regnar längre. -Jag vet.
God natt, tjejer.
Vi sover lite medan de är oroliga.
Självklart, det är det förmåner är till för.
SAMTIDIGT I STUGAN
Vi fokuserar på försvaret.
-Ska vi gå ut när vi har satt upp det här? -Ja.
Låter bra.
-Den går in. -Ja.
Bra.
Du vet väl att det gör det svårt för oss att gå ut också?
Det är inget problem.
Vi måste bara försvara oss väl.
-Det är bra. Det är stabilt. -Bra.
Klockan är 23.55.
Hyun-seon och Eun-mi kan stå här.
Na-eun och jag gömmer oss här. Jag tror att de kommer hitåt.
Vi hindrar dem från att klättra upp.
De måste huka sig för att komma upp. Då kan vi ta deras flaggor.
Låt dem använda trappan.
Jag sprejar dem med brandsläckaren.
Om alla fyra brandmän kommer
-är deras bas obevakad. -Ja.
Kan vi ta deras bas medan de sprejas?
Ska vi springa?
-Det kan funka. -Ja.
Spring som vinden.
Jag kan springa.
Jag tävlade alltid i stafettlopp i armén.
Jag var mellan- och långdistanslöpare i sex år.
Eftersom vi var underlägsna i antal
visste vi att vi måste skynda oss.
Na-eun och jag anmälde oss frivilligt.
Eun-mi, när du använder brandsläckaren i morgon,
skrik.
Vi använder det som en signal.
Och du måste föra oväsen så att vi kan ta oss ut obemärkta.
Uppfattat.
Vi tar reda på hur många brandmän som är här i morgon.
Så fort Eun-mi sprejar dem,
är det vår chans att ta deras flagga.
När ska vi gå upp?
-Klockan 07.00? -Kl. 07.00?
-En timme innan det börjar? -Ja.
Jag hoppas att de börjar kl. 08.00.
DAG 4
SOLDATLAGET, STUGAN
Jag kan inte sova.
Inte jag heller.
Jag kan inte… Vad är klockan?
Klockan är 06.20.
Jag är nervös.
Nu gäller det.
Jösses.
Jag borde ta på mig stridsskorna i förväg.
Det är som att stå på startlinjen.
Det känns precis så.
Jag har inte känt mig så rastlös på ett tag.
-Vaktlaget är nog också uppe, va? -Ja.
Jag är så nervös.
VAKTLAGET, SKYDDET
Kan jag springa fort nog?
Jag måste värma upp.
Vad är klockan?
Nu?
Tjugo minuter kvar.
Varför är det så tyst?
-Varför? -Det är lugnet före stormen.
Det stämmer.
När som helst nu.
Su-ryeon.
Ska vi vänta vid träden nånstans
och springa ut när vi hör sirenen?
Ju närmare Soldatlaget vi kan komma, desto bättre.
Vad är klockan?
Tio minuter kvar.
Lite före kl. 07.50.
Jag hoppas båda lagen kommer.
Fem minuter kvar.
Vi borde göra oss redo.
Jag är så nervös.
En minut kvar.
KL 08:00 AKTUELL TID
IGÅR KVÄLL
Vi har ingen tid än. Har du några idéer?
De förväntar sig att det blir tidigt på morgonen.
-Vad sägs om klockan fyra eller fem? -Fyra eller fem?
Göra dem nervösa hela dagen?
Om vi ska göra dem nervösa kan vi göra det på natten.
I morgon kväll eller ikväll?
Jag menar efter solnedgången.
Vi presterar bättre på kvällen,
så vi tänkte låta dem vänta hela dagen
och sen göra ett drag i sista minuten.
-Vi plågar dem. -Vi gör inget på hela dagen.
-De blir ännu oroligare. -Precis.
De kommer inte ens att kunna äta.
Desto större anledning att göra det när det är mörkt.
Vi säger kl. 08.00 för säkerhets skull.
De kanske försökte få oss att tro att det är kl. 08.00.
-Om de inte dyker upp. -Det gör de säkert.
Eller så njuter de bara av dagen
-och kommer på kvällen. -Klockan 20.00.
För att hålla oss oroliga och inlåsta.
BRANDMANSLAGET, AFFÄREN
Hej.
Är vi de första här?
-Det kan jag inte säga. -Jag förstår.
Vi är säkert de första. De är för rädda för att komma ut.
Det här är vad de ville.
Hålla oss rädda och inlåsta.
Och det fungerar.
Hur många kalorier har vi kvar?
-Femtio. -Femtio.
-Vi har några tomater kvar. -Vi kan köpa två tomater till.
Vi måste utbyta kalorier.
De kanske vill börja vid den tiden.
-Kan det vara så? -Då kanske sirenen ljuder.
Man måste göra allt för att överleva här.
Tror du att de ser oss
-om vi gömmer oss under de här? -Inte alls.
Idrottslaget kanske iakttar oss
-med kikaren. -Kanske.
Borde inte vi försöka iaktta dem?
De byter kalorier efter kl. 08.00.
Vi kanske kan se dem.
Vi kollar.
Jag borde se dem om de tittar på oss genom kikare,
men det är ingen där.
Eller hur? Vi borde kunna se dem.
De är inte där.
Det är öppet område där borta.
-Vi har ätit bra. -För bra.
IDROTTSLAGET, AFFÄREN
Bara Idrottslaget kom ut, som väntat.
-God morgon. -Hej.
-Hej.
Är det 130 kalorier per plywoodbräda?
-Ja. -Vi behöver en sån.
-Vi tar tre plywoodskivor… -Visst.
Och en radio.
De andra lagen får inte veta att vi har en radio.
Stannar alla inne ifall sirenen ljuder?
Om sirenen inte ljuder förrän kl. 08.40 eller 08.50,
gör vi ett byte då?
-Det kan vi inte. -Inte i dag.
Det är ett lågt pris att betala för seger.
Du har rätt.
Vi kanske måste åka hem.
Klockan är över 08.40.
Jag antar att de verkligen vill hindra oss från att byta.
De kommer att börja på en udda tid så att vi inte kan göra det.
-Sa du att det är för kimchi jjigae? -Ja.
-Det är 400 gram. -Ja.
Men jag slänger in lite till.
Det ser så gott ut.
Vi tar tre meter av de här.
Vi spenderade allt utom nio kilokalorier.
Tack.
-Hej då. -Hej då.
Titta.
De vet inte när Basstriden kommer att äga rum,
-så de kommer inte ut. -Jag ser ingen.
Kalorier som inte utbytts under dagen går ut.
Det var nog allt.
KL 09:00 SLUT PÅ VÄXLINGSTIDEN
Vi lät massor av kalorier gå till spillo.
Över 4 000 kalorier, va?
-Det måste det vara. -Ja, över 4 000.
Det är mycket kött.
Vi klarade oss ett tag på den lilla chokladbiten.
Var ska vi äta?
Lite regn skadar inte. Vi sov till och med i regnet.
Det är stekt ris.
Maten är klar!
-Redan? -Ja, det blir jättegott.
-Toppen. -Det ser så gott ut.
DAGAR I KLIPPTÄLTET
Tänk dig bara.
Kött, kimchi, böngroddar, kryddad gräslök…
Du vet väl vad som kommer sen? Ta upp den och…
Ät lite med kryddad gräslök.
Och sen stekt ris med sjögräsflingor och sesamolja.
-Det är trevligt att ha ett hus. -Va?
Det är trevligt att ha ett hus.
Om vi överlever dagens Basstrid,
kan vi sova i ett hus med dörr.
Vi kan ha ett coolt möte med svarta tavlan och allt
och prata om den gamla goda tiden.
Jag tror inte att det finns en chans att vi åker ut i dag.
-Det tror jag. -Jag med.
-Det beror på soldaternas strategi. -Okej.
Vaktlaget kanske kommer och tar vår flagga.
Vi vet inte hur deras allians ser ut.
Vi och Brandmännen är nog de enda som äter i lugn och ro.
Vi grillar till och med kött.
BRANDMANSLAGET, FYRKANTIGA HUSET
Det här är galet.
-Det ser så gott ut. -Det ser fantastiskt ut.
Det är så gott.
-Nu äter vi och vinner. -Okej.
Allt skyfflande var värt det.
Vi börjar Basstriden,
-så vi är inte nervösa. -Ja.
Jag känner mig så lugn.
Tänk hur oroliga andra lag måste vara.
-De kan inte diska eller äta. -Jag vet.
Men vi är så avslappnade nu.
Är du hungrig? Är du okej?
Lite, men vi kan inte göra upp eld nu.
Jag kan uthärda det.
-Det måste vi. -Vi klarar det.
Vad är klockan?
Nästan 11.40.
Jag är hungrig.
Börjar de före lunch?
Gör det bara.
GLÖDANDE KAMRATSKAP, VI ÄR ETT
Vi måste äta nåt för att få energi.
-Du blir hungrigare om du rör dig. -Jag vet.
De verkar inte göra det.
Har de plötsligt ändrat sina planer?
Vi borde ha åkt till affären klockan åtta.
Det är okej, Su-ryeon.
-För att vi får en flagga i dag? -Ja.
Vi sover på en fin bas.
Det ska vi.
Jag är full av illvilja nu.
-Låt oss använda det till nåt bra. -Jag är så förbannad.
Jag vill bara veta om det blir före eller efter lunch.
-Vi vet inte ens om det. -De kanske tar en tupplur just nu.
Precis.
KL 15:00 5 TIMMAR FÖRE BASSTRIDEN
Jag känner mig sömnig.
Jag är så hungrig.
Kan vi köra nån gång?
Sluta låta oss vänta.
Tror du att de har fest
och säger: "Vi gör det ikväll"?
Vi måste komma på ett sätt att hålla tillbaka Soldatlaget
tills vi gör en räd mot deras bas och drar ut deras flagga.
Ett sätt att skydda flaggan även om de tar sig in på vår bas.
Varför gräver vi inte upp marken så här?
-Förhoppningsvis snubblar de. -Ja.
Vi närmar oss sanningens ögonblick.
Jag hoppas att planen lyckas.
Jag hoppas att nån snubblar och ramlar.
Ska jag testa?
Låtsas att det är djupare.
Okej.
Var är den?
Där är den!
Bara så där?
Är det vad du vill?
Bara ett ben.
Sen går vi rakt på deras flagga.
Hur ska vi flytta våra saker?
Ska vi ta den här?
-Stuntlagets flagga? -Ja.
Vi binder fast den på trädkojan.
Ska vi ta nåt mer?
Vi tar flaggan så länge.
Vi borde fråga de andra två om vi ska ta med våra kläder.
Vi gömmer den här.
Min-sun, kan du gå bakom mig?
Vi agerar utan att nån ser oss.
Varför tog det sån tid? Jag skulle hämta er.
-Jag hittade dem. -Okej.
De var på väg.
Vi tog med den här också.
Bra jobbat.
Ska vi sätta upp den?
Vi drar ut den tillsammans.
Håll den så lågt som möjligt.
Snyggt.
Vi sätter den här fram.
Om de försöker ta sig upp här,
kan vi använda den här för att dra ut deras flaggor.
Vi fixar det här och på taket.
Vi blockerar stegen med det här tältet.
Okej! Äntligen får vi sova i ett hus.
Förresten…
-Jag fick precis en örfil. -Fick du?
-Herregud. -Det är så kallt.
KL 16:00 FYRA TIMMAR FÖRE BASSTRIDEN
STUGAN
Soldatlagets bas var hårt bevakad.
De turades nog om att hålla vakt.
En av dem var alltid ute.
Herregud.
Det kom en plötslig vindpust.
Den välte.
Det finns för- och nackdelar.
Jag är glad att vi inte behöver gå på toa.
Vi har inte ätit nåt.
Vi kan köpa tomater medan du är borta.
Vaktlaget kan gå ut och attackera förbi stugan.
Jag tog tid på hur lång tid det skulle ta för dem att ta sig till stugan.
Det tar bara tre minuter.
Okej.
Det börjar bli mörkt.
-Vår tid kommer. -Det här är toppen.
De vet verkligen ingenting.
De dårarna vet inte ens att vi slår till
i gryningen eller på natten när det är omöjligt att se.
-Vi rör oss aldrig på dagen. -Aldrig.
Vi vill inte bli sedda.
Under speciell krigsföring rör vi oss vanligtvis inte på dagen.
Vi manövrerar främst på natten.
Det kanske är så.
"Om vi gör nåt på natten blir de hungriga
och obekväma i mörkret."
Precis.
De berövar oss grundläggande mänskliga behov.
Det är därför de väntar. Vi kan inte äta eller gå på toa.
Jag sa ju det. De försöker hålla oss alerta.
Jag känner mig så isolerad.
Jag vet, det är bara…
I värsta fall får vi sova här igen.
Vårt enda sätt är att ta Idrottslagets bas.
Jag blir arg.
KL 19:00 EN TIMME FÖRE BASSTRIDEN
Himlen är på vår sida.
Det är det bästa försvaret.
Det regnade mycket,
åskade och blåste, vilket var bra för oss.
Tror du att man kan höra fotsteg över det?
Inte en chans.
Det är ett bra väder för att dö.
Och för att döda.
Ska jag gå till Brandmanslaget?
Säg bara till. Jag springer dit.
-Snälla. -Nu kör vi.
Jag hoppas att det går som planerat.
Det är fem steg i trappan.
Två till tre av oss går upp,
och resten måste hjälpa till nerifrån.
De kommer att försöka stoppa oss här.
Jag kommer att stå längst fram hela tiden.
Jag står längst fram så att ni kan dra ut deras flaggor bakom mig.
-Okej? -Uppfattat.
Kom hit.
Vad som än händer i dag…
Ett, två, tre!
Jag är så nervös.
Alla kommer att vara grymma i kväll.
-Det handlar om liv och död. -Precis.
Jag går nu, tjejer.
Var där kl. 19.50.
Oroa er inte för mig.
Vi ses senare.
KL 19:18 TRÄDKOJAN
-Får jag prata med ledaren? -Kom in.
-Får jag? -Visst.
De stoppar oss vid trappan. De får inte släppa förbi oss.
Vi behöver två personer längst fram med ryggarna mot varandra.
Kan en av er följa med mig?
Jag står framför dig.
När vi går upp, lutar vi oss bakåt så mycket som möjligt.
-Du brukade hålla på med judo. -Ja.
Dra in dem när de tar tag i dig.
Vi måste dra ner dem.
Vi kan inte bara titta på.
När de tar nån måste vi hjälpa från båda sidor.
Ta flaggan om ni ser den.
-Vi drar ner dem för trappan. -Okej.
Jag tog med mig sirenbiljetten.
-Ta god tid på dig. -Jag sätter in den kl. 19.35.
-Okej. -Okej.
Jag bränner den kl. 19.35, så det startar kl. 20.05.
Var redo även om det inte gör det.
-Det betyder att jag är sen. -Okej.
-Vi börjar kl. 20.05. -Okej.
-Nu kör vi. -Nu kör vi.
Vi fixar det.
-Hon förberedde sig så noga. -Eller hur?
KL 19:28 PÅ VÄG TILL ARENAN
SIRENBILJETT
Vi börjar kl. 20.05. Jag satte in den kl. 19.35.
-Jag har uppdaterat dem. -Okej.
Judo-tävlaren och jag går upp rygg mot rygg.
Vi försöker dra in dem så mycket vi kan.
Försök bli av med dem bakom oss, okej?
Vi har lite tid kvar.
Det startar kl. 20.05, eller hur?
Jag är så nervös. Hon gav mig en viktig roll.
Du klarar det!
Kom igen.
-Nu kör vi, tjejer. -Vi klarar det.
Ficklampan.
-Gör som du vill. -Okej.
Långsamt. Tog vi allt?
Yxan…
-Hammaren då? -Jag tog den.
Jag borde lossa på skorna när vi kommer dit.
Ska vi släcka lampan?
-Soldatlaget kan se oss. -Stäng av den.
Vänta, vi ska ändå springa hitåt.
Vi lämnar hammaren och yxan här.
Lägg dem vid stocken.
Det regnar mer.
Jag kan inte fatta att det regnar precis när vi ska börja.
Det öser ner.
Det var inte vårt problem.
Vi jobbar i regnet hela tiden.
Det gjorde ingen skillnad för oss.
Vi kommer att kämpa i regnet.
-Jag vet. -Det här är galet.
Himlen är på vår sida.
Det är det bästa försvaret.
Att hålla ut lönar sig.
Vi höll verkligen ut.
HÅLL UT, SOLDATER
De får inte sätta sin fot här.
Tre minuter i åtta.
Ikväll gäller det.
Det börjar bli allvarligt.
Det här är intensivt.
De andra lagen måste vara nervösa.
Klockan är 20.00.
Gör de sig redo?
Klockan är över 20.00.
Är den?
Vi går in när signalen ljuder.
Säg till om vi måste backa ur.
Det gör vi inte.
Jag börjar bli nervös.
Lägg era stridsuniformer längst fram.
Tjugofem sekunder.
Det är svårare att vänta när vi vet tiden.
-Nu kör vi! -Kom igen!
Kom igen.
-Kom igen! -Kom igen!
Jösses, vädret.
Vädret är galet i dag.
Fem sekunder. Fem.
Fyra.
Tre.
Två.
Ett.
KL 20:05, ÅSKVÄDER DEN TREDJE BASSTRIDEN BRYTER UT
TEAM ATLET, KLIPPTÄLT
Nu kör vi.
VAKTLAGET, SKYDDET
SOLDATLAGET, STUGAN
Här är det.
Ta av flaggan.
Kryp ut bara.
Na-eun och jag var infiltrationsteamet.
Vi la oss på marken så fort sirenen ljöd.
-Ska vi gå längre in? -Det här duger.
STUGAN, SOLDATLAGET
Förbannat.
-Ta hammaren. -Hammaren.
Ta hammaren. Skynda!
BRANDMANSLAGET LÄMNAR FYRKANTIGA HUSET
Kom igen!
VAKTLAGET LÄMNAR SKYDDET
Kom igen.
Gör er redo att springa.
Kom igen. Det är dags.
IDROTTSLAGET LÄMNAR KLIPPTÄLTET
-Ta hammaren. -Och yxan.
Jag har hammaren. Ta yxan.
Okej, kom igen.
Vi borde skynda oss.
Jag tar brandsläckaren.
Dra ut säkerhetssprinten.
Den är ute.
Klockan är 20.07.
De kommer definitivt därifrån.
-Titta ditåt. Jag tittar hitåt. -Okej.
Jag hoppas att vaktlaget kommer snabbt.
VAKTLAGET PÅ VATTENHJORTSSPÅRET
VAKTLAGET
BRANDMANSLAGET
Släck.
BRANDMANSLAGET
BRANDMANSLAGET, IDROTTSLAGET
Vi är nästan framme, Seong-yeon.
Håll utkik ditåt. Stanna i det hörnet.
-Hyun-seon. -Uppfattat.
BRANDMANSLAGET, IDROTTSLAGET
BRANDMANSLAGET, VAKTLAGET, IDROTTSLAGET
BRANDMANSLAGET FRAMFÖR STUGAN
Sätt dig.
Ska vi vänta på Idrottslaget?
De är här.
Vi backar lite.
Här borta.
IDROTTSLAGET FRAMFÖR STUGAN
SOLDATLAGET, BRANDMANSLAGET, IDROTTSLAGET
Skynda.
De är här.
-Sergeant Kang. -Ja?
-Det kommer nån. -Jag ser rörelse.
Nåt rör sig.
Den här vägen.
Se upp för trädet.
Var försiktig.
Kom igen!
Attackera oss!
-Kom igen! -Ni är här!
-Kom igen! -Kom igen!
Kom igen.
-Kom igen. -Kom igen.
Kom igen.
Titta bakom oss!
En av oss borde titta bakom oss.
De sprutade brandsläckaren på oss.
Fyra brandmän!
Vi var tvungna att köpa tid.
Även om vi blir utslagna, behövde vi mer tid
för vårt infiltrationsteam.
Fyra brandmän!
Fyra brandmän. Alla fyra är här.
Deras syn var blockerad, så vi sprang.
Eftersom de var fler än vi,
visste vi att vi måste skynda oss.
Jag sprang genom regnet som en häst.
Spreja dem.
Backa lite.
Jag sa åt dem att vänta
tills dimman lättade.
Det finns en fälla under. Kom ihåg det.
Se upp för fällan. Det är en snubbeltråd.
-Det är nåt där borta också. -Ja, jag såg det.
Titta bakom oss, Min-seon.
Det finns mer av den varan.
Kom igen.
De skrek: "Kom igen!"
Det var irriterande.
Se upp.
Hon kastade brandsläckaren.
När hon var klar med brandsläckaren kastade hon den på oss.
Jag blev jättearg.
Vaktlaget kommer ner.
Till höger!
VAKTLAGET
VAKTLAGET OVANFÖR STUGAN
Vi springer.
Hallå.
Kan nån av er stå där? Idrottslaget kan gå upp.
Håll koll på sidorna. Kom igen.
Ett, två, tre.
Okej.
Ta den!
Dra ut den.
Stå still!
-Dra! -Dra ut den!
Dra ut den!
Den är under henne.
-Dra ut den! -Under henne.
-Var? -Under.
-Dra ut den! -Dra ut den!
-Okej, jag har den! -Okej!
Soldatlagets Kang Eun-mi har eliminerats.
Dra ut den!
Fan.
Dra ut den!
Fan.
Jag har den!
Jag har den. Släpp mig.
Soldatlagets Lee Hyun-seon har eliminerats.
Jag drog ut din. Varför drog du ut min?
-Ge tillbaka den. -Jag drog ut din först.
Va?
Jag vet inte vad du pratar om.
Soldatlagets Lee Hyun-seon har eliminerats.
Fan, mina ögon. Nån…
-Vad hände? -Nån kastade jord på mig.
Då återgäldar vi tjänsten.
Jag sa tre eller fyra gånger att jag drog ut hennes flagga.
Och när jag reste mig,
kände jag att nån drog i min flagga.
Jag trodde att nån annan höll i den.
Men den jag eliminerade drog fortfarande i flaggan.
Jag sa att jag tog ut hennes först och sen började vi bråka.
De som har eliminerats kan gå till arenan.
-Jag tog dig först. -Jag tog henne först.
Du tog min efter att jag tog ut din.
Nej, jag tog ut din först.
Jag tog dig först.
De som har eliminerats, vänligen gå till arenan.
Jag upprepar.
De som har eliminerats, vänligen gå till arenan.
Basstriden pausas tillfälligt.
SIREN: SURVIVE THE ISLAND
Jag håller på att bli galen.
Det var de som spelade fult. Jag kan inte tro det.
Har jag på nåt sätt
fel?
Det är så orättvist.
Det här är fel.
Jag kan inte spela längre. Jag måste till arenan.
Flickor, tappa inte modet. Vi gör det här och vinner.
Vårt värsta scenario besannades. Det ger mig rysningar.
Tar ni Brandmanslaget först?
-Vi ska bara ta dem. -Bara dem?
Vi klarar det här.
Det känns som att det är vår kväll.
Kom igen!
Vi drar ut brandmännens flagga.
Brandmanslaget verkade vilse…
Förbannat.
…utan sin ledare.
Va? Vad är det?
Jäklar, var kom de ifrån?
SIREN: SURVIVE THE ISLAND
Undertexter: Carita Koro