‫- מלכת הדמעות -
‫- פרק 13 -
‫זה הבית שלנו. תיכנסו.
‫טוב. זה החדר הסודי שלי.
‫כשאני פותח את הידית הזו ‫ולוחץ על הכפתור הזה…
‫טוב. מה דעתכם?
‫הוא ריק.
‫תראו את זה.
‫נראה שהזיזו מכאן משהו.
‫הסימנים נראים טריים.
‫בחיי, אבא היקר שלי.
‫הוא בטח החביא אותו כאן בחשאי, ‫אבל אני מניחה שהכלבה שוב הגיעה אליו.
‫הוא לא סיפר אפילו לילדיו ‫על החדר הסודי הזה.
‫שלחת אותו לדרכו בצורה יפה?
‫זו היית את, נכון? את הרגת את אבא שלנו.
‫למה לי? ‫-כי לא היית זקוקה לו
‫אחרי שלקחת את הכסף שלו.
‫איפה הוא?
‫אני לא יודעת על מה את מדברת.
‫אבא שלך מת, ואת עדיין רוצה את הכסף שלו.
‫האבא המסכן שלך. ‫-תפסיקי עם השטויות.
‫תעזבי מייד את הבית הזה.
‫אין לך זכות להיות כאן יותר.
‫אני דיירת רשמית כאן.
‫אם את רוצה לסלק אותי, ‫בית המשפט צריך להורות על כך קודם.
‫אתה לא מודע לזה, עו"ד ביק?
‫זה נכון? אנחנו לא יכולים פשוט לסלק אותה?
‫יש הליך, אבל תצטרכי לעזוב.
‫עוד נראה לגבי זה.
‫אנחנו עוברים בחזרה לכאן.
‫את עדיין רוצה להישאר? ‫-למה לא?
‫גרנו ביחד מעל 20 שנה.
‫אמרתם שאנחנו משפחה.
‫אבל… ‫-תעשי כרצונך.
‫נחזור בקרוב.
‫נראה אם תוכלי לעמוד בזה.
‫האי-אין.
‫סבא?
‫הייתי שמח לדבר איתך
‫באופן אישי.
‫אבל בכל זאת,
‫אני שמח שאני יכול לדבר איתך כך.
‫תודה.
‫אני חוזר לעצמי לרגע מדי פעם
‫כמו מרתף שמקבל אור שמש מוגבל.
‫אבל אין לי הרבה מה לעשות.
‫אני גם לא זוכר הרבה.
‫אני רק מלא בחרטות.
‫הייתי רודף בצע כל חיי.
‫עשיתי כל שביכולתי
‫כדי לשמור את הכסף שאספתי.
‫בזבזתי על זה את רוב שנותיי.
‫מה נותר לי?
‫אני רוצה שכולכם תדעו שאני מתחרט
‫על החיים שניהלתי.
‫יו"ר לשעבר הונג מאן-דאי
‫אני מקווה שאת תחיי אחרת.
‫אני באמת מקווה
‫שלא תסתכלי לאחור ‫ותרגישי שהכול היה חסר משמעות
‫בסוף הדרך.
‫אבא…
‫אני אוהב את כולכם.
‫ו…
‫אני מצטער.
‫את צריכה לאכול אפילו אם את לא רעבה.
‫את רוצה להיכנס למכונית אם קר לך?
‫זה בסדר.
‫אני מרגישה
‫מוזר מאוד.
‫אני מרגישה כאילו אני עושה חזרה.
‫חזרה?
‫לקראת המוות שלי.
‫לא ידעתי
‫שלוויה היא דבר מורכב כל כך.
‫הם חופרים חור באדמה, מניחים את הארון,
‫אוכלים מרק אורז באוהל ומתאבלים ליד הקבר.
‫ואז כשיגיע הזמן,
‫כולם ילכו הביתה.
‫ואני אהיה לגמרי לבדי.
‫אתה יודע ששלושת החודשים שניתנו לי
‫כבר חלפו.
‫אני עלולה למות אפילו הלילה.
‫אבל המשפחה שלי תצטרך להתאבל שוב אם אמות.
‫זה לא
‫ייראה טוב בשביל המשפחה שלנו, נכון?
‫האם זה
‫מה שמדאיג אותך?
‫שהמשפחה שלך תתאבל שוב?
‫לא.
‫כל הזמן חשבתי שאני רוצה לחיות.
‫זה יום שטוף שמש.
‫העננים יפים והציפורים מצייצות.
‫העולם הזה יפהפה להכעיס.
‫אז, כמובן, אני רוצה לחיות.
‫- בבדיקה ‫נא להמתין -
‫- כספת -
‫איך מצאת את זה?
‫- פארק שעשועים דרימלנד -
‫טוב. זה החדר הסודי שלי.
‫כשאני פותח את הידית הזו ‫ולוחץ על הכפתור הזה…
‫תודה.
‫אמרתי לך.
‫אהבתי אותך בדרכי.
‫הכסף הזה יגן עליך.
‫הבת שלו חולה,
‫ועכשיו הוא איבד את אביו.
‫מר הונג בטח שבור.
‫נכון.
‫אבל אפשר לומר שהמצב של משפחתו משתפר
‫אחרי שהיו"ר נפטר.
‫האומנם? ‫-בחיי.
‫תקשיב לי.
‫תראה.
‫היו"ר הונג הפקיד 21 אחוזים ממניותיו
‫בידי האישה הזאת, מוה סול-הי.
‫אבל עכשיו שהוא נפטר,
‫המשפחה שלו קיבלה אותם. ‫-אני מבין.
‫סך המניות של יון און-סונג היו 59.1 אחוזים.
‫אבל עכשיו הן צנחו ל-38.1 אחוזים.
‫ברגע שקרובי המשפחה שלנו ‫ישיגו את המניות המוקפאות שלהם,
‫יהיה להם סך של 34.7 אחוזים. ‫-אני מבין.
‫ואז הפער יהיה 3.4 אחוזים.
‫זה די צמוד. ‫-נכון.
‫איך אתה מבין בזה כל כך הרבה?
‫אני חבר במועדון. ‫-איזה מועדון?
‫"בעלי המניות הקטנות קווינס".
‫אנחנו מחכים לתוצאות ‫של הונאת ההנהלה בנשימה עצורה.
‫בשביל מה?
‫אני יודע שאני מחושב.
‫אבל מה דעתך
‫יקרה להיון-וו? ‫-מה זאת אומרת?
‫בוא נהיה כנים. הוא עושה
‫כמיטב יכולתו לעזור להם אחרי הכול.
‫אולי הם יודו לו בדרך כלשהי.
‫אולי הם ייתנו לו כמה מניות ‫או ימנו אותו למנכ"ל בעתיד.
‫אני לא מבקש הרבה,
‫אבל תוכל לעשות לי טובה אחת?
‫בטח.
‫מה היא?
‫אם מישהו ישאל אותך מיהו אביך,
‫בבקשה אל תגיד להם שזה אני.
‫בחיי.
‫למה לא?
‫למה לא? היי, חכה לי.
‫תודה על הכול.
‫בחיי, אין בעד מה.
‫המצב ישתפר ברגע שתחזרו לסיאול.
‫אתה חושב כך?
‫אתה מבין…
‫האפרסמונים האלה
‫היו מרים מאוד פעם.
‫אבל יש דרך להפוך את הפרי המאוד מר הזה
‫למתוק. ‫-איך?
‫על ידי השריה שלהם.
‫אתה שופך קצת סוג'ו מלמעלה,
‫עוטף אותם, ומניח להם למשך זמן מה.
‫אז הם נהיים מתוקים.
‫הנה. תטעם את זה.
‫זה מתוק.
‫החיים עלולים להיות מרים ‫בדיוק כמו האפרסמונים האלה.
‫החיים קשים כמו שהם,
‫אז דמיין מה יהיה אם תשפוך קצת סוג'ו מר.
‫בחיי, זה יהיה בלתי נסבל.
‫אבל אם תעמוד בזה,
‫החיים יהפכו שוב למתוקים.
‫וזה יעודד אותך להישאר חזק.
‫אתה לא חושב?
‫בטח.
‫היי, בוא לשתות איתנו.
‫בטח.
‫- שיחה מחו"ל -
‫יש לי שיחה מגרמניה. סלחו לי.
‫הלו?
‫המעבדה שלנו פיתחה לאחרונה טכניקה כירורגית
‫שמשתמשת באולטרסאונד סי-2-אר ‫בשילוב מיקרו-בועות,
‫שזה אידיאלי עבור מטופלים כמו גברת הונג
‫שלא יכולים לעבור פתיחת גולגולת
‫עקב מידת ההתפשטות במוח שלהם.
‫אנחנו לא יכולים להבטיח החלמה מלאה,
‫אבל לאחרונה ראינו פרוגנוזה טובה ‫בשימוש בהליך הזה במקרה דומה.
‫עם זאת…
‫זה אומר שהיא יכולה לעבור ניתוח?
‫כן.
‫תודה לאל.
‫המקרה שלה היה קשה ‫כי הם לא יכולים לפתוח את הגולגולת שלה.
‫אבל הם יכולים להשמיד את תאי הגידול
‫על ידי אולטרסאונד בעוצמה גבוהה.
‫היה להם גם מקרה מוצלח לאחרונה.
‫יופי. המצב משתפר עכשיו.
‫תודה, היון-וו. האם האי-אין יודעת?
‫כדאי שאספר לה. ‫-עם זאת…
‫יש בעיה.
‫אלוהים אדירים, האי-אין. זה כמו חלום.
‫בחיי, זו כנראה מתנה
‫מאבא.
‫זה נכון?
‫היא יכולה לעבור ניתוח? ‫-כן.
‫אני כל כך שמח בשבילך.
‫אלוהים אדירים.
‫אני ממש אסירת תודה.
‫ברכותיי.
‫מזל טוב, מתוקה.
‫איך הם הגיעו אליך? במייל? בטלפון?
‫זו הייתה שיחת וידאו?
‫הם התקשרו אליי.
‫שיחת טלפון?
‫אתה לא חושב שהם היו נוכלים, נכון?
‫לא.
‫אני מבינה.
‫טוב. לילה טוב.
‫דרך אגב, אתה בטוח שהניתוח עובד ‫במקרים נדירים כמו שלי?
‫כן.
‫אני בטוח.
‫אני מבינה.
‫והתאריך?
‫תגיד להם שאני יכולה לנסוע מייד.
‫עשיתי זאת.
‫טוב מאוד.
‫אתה אומר
‫שהניתוח הזה
‫יציל את חיי?
‫האם האי-אין יודעת?
‫כדאי שאספר לה.
‫עם זאת…
‫יש בעיה.
‫חלק מההיפוקמפוס ייפגע
‫בזמן ההליך. ‫-אז?
‫סביר מאוד להניח…
‫שהיא תאבד את הזיכרון לטווח ארוך.
‫רגע.
‫על מה אתה מדבר?
‫היא עלולה לאבד את כל הזיכרון שלה
‫מלפני הניתוח.
‫אבל זו האפשרות היחידה
‫אם אנחנו רוצים
‫שהיא תחיה.
‫ספירת התאים הלבנים שלה לא עולה מהר,
‫אז היא לא יכולה להשתתף בניסוי הקליני.
‫באמת לא נשאר לנו זמן.
‫היא עלולה לסרב לניתוח
‫אם היא תשמע על תופעות הלוואי.
‫אבל מה אם
‫ייגמר לה הזמן?
‫היון-וו.
‫תשמור את זה בסוד.
‫אולי תיקח אותה קודם לגרמניה, ‫ואז תשכנע אותה שם?
‫אני מתחנן בפניך.
‫היא זקוקה לניתוח כדי לחיות.
‫האם אז אוכל לחיות?
‫מה העניין?
‫כן, תוכלי.
‫אל תדאגי.
‫בסדר.
‫לילה טוב.
‫האי-אין.
‫זה בסדר.
‫אני בסדר. באמת.
‫פשוט עבר זמן רב מאז שהרגשתי טוב.
‫אלה דמעות אושר.
‫כן, אני יודע.
‫אני מרגישה
‫כאילו התעוררתי מסיוט ארוך.
‫את בסדר עכשיו.
‫בואי נלך לישון.
‫- האי-אין ‫היון-וו -
‫בוקר טוב.
‫אתה לא צריך ללכת לעבודה היום, נכון?
‫לא.
‫אז בוא נבלה יחד.
‫טוב, בואי נעשה את זה.
‫- תחנת גוראנג-רי -
‫- קופת כרטיסים -
‫שני אנשים.
‫בסדר.
‫טוב, יופי. ‫-מה?
‫מלבד ירח הדבש שלנו, ‫זה לא הטיול הראשון שלנו?
‫את צודקת.
‫הייתי מכורה לעבודה יותר מדי.
‫בוא נצא להרבה טיולים ‫אחרי שאעבור את הניתוח.
‫תבטיח.
‫טוב.
‫תקשיב.
‫אני רוצה שהכול יתנהל בצורה חלקה ‫לפני שאעבור את הניתוח.
‫אתה יודע שאני שותה ‫רק מיץ סחוט מאותה סיבה, נכון?
‫כן. על מה את חושבת?
‫לא תכננתי להסתיר אותם,
‫אבל יש שלושה דברים שהסתרתי מפניך.
‫שלושה?
‫אתוודה לפני שאסע.
‫אספר לך על אחד היום.
‫בטח. מה זה?
‫אמרת
‫שמצאת את נגן המוזיקה הזה.
‫נכון.
‫הוא שלי.
‫מה? ‫-אתה רואה את האות אייץ' הזאת?
‫זו האות הראשונה ב"האי-אין".
‫איבדתי אותו בחצר בית הספר ‫לפני שנסעתי ללמוד בחו"ל.
‫ותראה איפה הוא עכשיו.
‫לא יכול להיות.
‫בטח שכן.
‫אני לא מאמין.
‫משהו לא ייאמן קרה לנו.
‫זה אולי לא נראה לך משמעותי
‫כי לא הייתה לי חשיבות בחיים שלך.
‫לא, את טועה.
‫תקשיבי. האמת שאני…
‫אל תפחד.
‫אני לא נוזפת בך. למה?
‫כי אני לא כמו שהייתי פעם.
‫איוולד מחדש בקרוב.
‫אני מתכוונת להיות אופטימית
‫ולראות רק את הטוב בחיים.
‫באמת?
‫כן.
‫נגן המוזיקה הזה ‫הוא עדות חיה להיסטוריה שלנו.
‫אז אני עומדת להתמקד ‫רק בנקודה החיובית הזאת.
‫זה טוב.
‫און-סונג סיפר לי
‫איך הוא הציל אותי בעבר
‫וגרם לזה להיראות כאילו נועדנו זה לזה.
‫מה? נועדתם זה לזה?
‫בחיי.
‫הוא השתגע או מה? איך הוא מעז להגיד את זה?
‫אז מה? יש לנו סיפור מהסרטים משלנו.
‫כשראיתי אותך בחצר בית הספר
‫חשבתי, "האם הילד הנאה הזה לומד בביה"ס שלי?
‫"אני לא מאמינה שאני עוזבת.
‫"אני מרגישה נורא."
‫זה מה שחשבתי.
‫נעליים שחורות ללא שרוכים.
‫נעלת
‫נעליים שחורות ללא שרוכים.
‫היו לך גרביים לבנים
‫ועור בהיר מאוד.
‫והשיער שלך היה אסוף בקוקו גבוה.
‫באמת היה לי קוקו לעיתים קרובות אז.
‫ברגע שראיתי אותך, חשבתי,
‫"מצאתי אותה.
‫"את אשת החלומות שלי."
‫חיפשתי אותך בכל מקום מאז היום שלמחרת.
‫לא הייתה לי הזדמנות להסתכל על תג השם שלך.
‫באמת? ‫-כן.
‫היית כמו סינדרלה.
‫השארת מאחור רק את נגן המוזיקה שלך.
‫זה שיגע אותי.
‫אבל תראי אותנו עכשיו.
‫דרכינו הצטלבו שוב, התחתנו…
‫אומנם התגרשנו, אבל בכל זאת.
‫לזה את יכולה לקרוא גורל אמיתי.
‫בסדר.
‫אז מאחר שאני אשת חלומותיך,
‫וזה גורל…
‫מעתה והלאה…
‫לא ידעתי
‫שהביטוי הזה יפה כל כך.
‫אני דומעת.
‫חשבתי שלא אהיה חלק מהעתיד שלך.
‫אבל עכשיו יש לנו עתיד ביחד.
‫ואם כבר מדברים…
‫אבטל את הגירושין כמו שביקשת.
‫למה הפרצוף הזה?
‫אל תחזרי בך.
‫אני מנהלת חנות כלבו.
‫אני שונאת לקוחות ‫שמחזירים דברים ומבקשים החזר.
‫אסור לך לחזור בך
‫אפילו אם תתעוררי יום אחד
‫ותשנאי אותי.
‫שינוי דעה הוא לא סיבה תקפה ‫לקבלת החזר. זה ברור.
‫אפילו אם ניקלע
‫לריבים ענקיים
‫ויימאס לך ממני…
‫אפילו אם תטעני שאת לא זוכרת ‫שהבטחת את ההבטחה הזו,
‫איך דרך חזרה.
‫אני עדיין אהיה לצידך.
‫טוב. בסדר. תעשה את זה.
‫אז תפסיק לדבר.
‫אני הכי אוהבת
‫שאני פשוט יכולה להתרכז בפעימות הלב שלך.
‫עשיתי כמה חישובים.
‫חמישה אחוזים יהיו 54 מיליארד וון.
‫אבל אני אבקש רק 40 מיליארד.
‫אפילו יש לי רכב שמחכה בחוץ ‫למקרה שזה יהיה מזומן.
‫גדול. ‫-את נושה?
‫אני עלולה להישמע חצופה כשאגיד את זה,
‫אבל ההיסטוריה שלנו ‫כנראה הפכה אותי למי שאני היום.
‫בגדו בי מספר פעמים ‫אחרי שעשיתי את כל העבודה.
‫המחאה.
‫- קו ג'ונג-ג'ה -
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, ‫שש, שבע, שמונה, תשע, עשר…
‫אני מכבדת אותך, גברתי.
‫פרצוף יפהפה, לשון חלקה וכריזמה מושכת.
‫נדיר שלמישהו יש את כולם.
‫אני רוצה לחיות בחוכמה כמוך.
‫התשלום מושעה. ‫-סליחה?
‫תוכלי לבזבז את הכסף הזה רק כשאאפשר לך.
‫גברתי.
‫ההיסטוריה שלנו הפכה אותך למי שאת היום?
‫כנ"ל. בגדו בי מספר פעמים.
‫תקשיבי. ‫-אבטל את ההשעיה
‫ברגע שאהיה שבעת רצון מהעבודה שלך, ‫ואז תוכלי לקחת אותו.
‫אלוהים אדירים.
‫את בהחלט חכמה.
‫אימא!
‫מה כל זה? זו אפילו לא עונת הכנת הקימצ'י!
‫המשפחה של האי-אין עוזבת ואין לי מה לתת.
‫אתן להם תמצית אגסים וקימצ'י.
‫זה בכלל לא מעט.
‫חשבתי שאחלוק עם השכנים שלנו
‫ועם הקשישים.
‫את לא יכולה לעשות את זה לבד.
‫אז לכי להביא כפפות ותעזרי.
‫טוב, אני צריכה שהידיים האלה יפרנסו אותי.
‫תני לי לעזור.
‫שאחתוך את הצנון? ‫-זה יהיה נהדר.
‫בחיי, היא מהירה כל כך.
‫היא יודעת לקצוץ.
‫מיומנויות הקיצוץ שלה הן לא מהעולם הזה.
‫הבנתי. ‫-הבנתי.
‫ויש לה אומץ. ‫-למה?
‫היי.
‫את חושבת שאקבל אותך בחזרה אם תעשי את זה?
‫אני לא מצפה שתעשי זאת.
‫אעזוב ברגע שאסיים כאן.
‫אל תדאגי, אימא.
‫ובכל זאת את עדיין קוראת לי כך.
‫את מתגרה בי? אל תקראי לי כך.
‫אבל אני רוצה.
‫מה?
‫את האדם הראשון שאי פעם קראתי לו "אימא".
‫אז בבקשה תני לי לעשות את זה.
‫הנה. ‫-היי.
‫סיימת? ‫-עוד משהו?
‫זה מספיק.
‫אקצוץ את הבצלים הירוקים.
‫לא ייאמן.
‫אני די מחבבת אותה. ‫-למה?
‫אני אוהבת שהיא לא מאוימת ‫ושהיא עומדת על דעתה
‫מול חמותה.
‫האי-אין.
‫בואי שבי. כולן שמעו
‫על הניתוח שלך וכולן שמחו בשבילך.
‫אני ממש שמחה בשבילך.
‫אני שמחה. ‫-הכול הסתדר.
‫תודה.
‫דרך אגב,
‫מה עשיתן?
‫נכון. עשית את זה בעבר? ‫צבעת את הציפורניים בעלי כותרת של בושמת?
‫לא. ‫-האגדה מספרת שאם הציפורניים שלך
‫עדיין צבועות עד השלג הראשון, ‫אהבתך הראשונה תתגשם.
‫לכן באנג-סיל שכאן ‫תמיד צובעת את שלה בסתיו, ולא בקיץ.
‫כמה רומנטי.
‫האמת שהייתי אומרת שיש לה מניע נסתר.
‫לא הייתי אומרת שזה מניע נסתר.
‫הוא גרוש.
‫היי. ‫-לא הרגשתי כך קודם,
‫אבל אנחנו נתקלים זה בזה ‫לעיתים קרובות לאחרונה.
‫אז הרגשות שלי…
‫תסתמי את הפה שלך.
‫זה מספיק. ‫-תפסיקי.
‫תשתקי. ‫-סליחה.
‫אני מניחה שהייתי בוטה מדי. ‫אני מקווה שלא נעלבת, גברת הונג.
‫למה שאיעלב? ‫-את מבינה…
‫היון-וו נהג לפלרטט איתי הרבה
‫בכנסייה כשהוא היה בתיכון.
‫מתי הוא עשה את זה?
‫לא ידעת?
‫חילקו חטיפים בכנסייה,
‫והוא תמיד היה נותן לי יותר מאחד
‫מול כולם.
‫זה כי תמיד אכלת ‫את החטיפים של הילדים האחרים.
‫האי-אין, בבקשה אל תביני לא נכון.
‫אל תדברי שטויות כאלה, באנג-סיל.
‫עד השלג הראשון אמרת?
‫תראה את זה. ‫-בושמת?
‫זה לא כזה פשוט.
‫אז? ‫-זה מסמל את ההתרגשות שלי, התקווה
‫והציפייה לשלג הראשון ‫שחשבתי שלעולם לא אראה.
‫לא חשבתי שאראה שוב חורף
‫ועל אחת כמה וכמה את השלג הראשון.
‫אבל עכשיו זה אפשרי.
‫כמובן.
‫וזה יתגשם אם הצבע עדיין יישאר עד אז.
‫מה יתגשם? ‫-אהבתי הראשונה.
‫ב"אהבה ראשונה"
‫את מתכוונת לבחור ההוא ‫באוטובוס או במונית מפעם?
‫אתה שמח להתבונן בהם ממרחק. ‫אתה לא יכול להפסיק לחשוב עליהם.
‫אתה מבצע עיקוף רק כדי לראות אותם שוב.
‫שמחת לראות אותו ממרחק.
‫לא יכולת להפסיק לחשוב עליו.
‫וביצעת עיקוף כדי לראות אותו שוב.
‫המנוול ההוא?
‫למה אתה מקלל אותו?
‫בסדר.
‫הבחור ההוא? ‫-כן.
‫אני מקווה שירד שלג מוקדם יותר
‫השנה.
‫האי-אין, אפילו לקחת בחזרה את הטבעת שלי.
‫לא כדאי שאהבתך הראשונה תתגשם,
‫אחרת זה ממש יסבך את המצב.
‫את מקשיבה?
‫האי-אין.
‫מייקל נפגש עם הונג בום-סוק? ‫-כן, כמנכ"ל של "אוור אייץ'".
‫אני מניחה שהבן הבכור ‫רוצה לחזור עכשיו שאבא שלו מת.
‫"אוור אייץ'" הופיעו
‫ברשימת מחזיקי המניות של משקיע לא מוסדי.
‫הוא בטח אסף מניות מאז שהן צנחו.
‫הוא ביקש מהשותף המוגבל את המקום שלי.
‫הוא יכול לנסות, אבל מה שנתתי לך יגן עליך.
‫כפי שאמרת,
‫הקמנו חברות קש בהונג קונג ובשווייץ
‫ופתחנו חשבון עסקי בבנק איי-אי-בי-סי.
‫אתה היחיד שיכול לנהל אותו.
‫מה תהיה העסקה הראשונה? ‫-תשקיע 2.1 אחוז בדיסקרטיות זהירה.
‫- דיסקרטיות זהירה: רכישת מניות ‫בכמויות קטנות ובמרווחים קבועים -
‫כן, אדוני. ‫-הוא נגס בפיתיון.
‫הוא סוף סוף משתמש בקרן החשאית.
‫הוא כנראה חשש שדוד שלי יתפוס את מקומו.
‫האם מר הונג עדיין בניו יורק?
‫כן, הוא נפגש עם השותפים המוגבלים.
‫תמשיך לעדכן את און-סונג
‫כדי שיהיה לחוץ ‫וישתמש בקרן החשאית לקניית מניות.
‫כן, אדוני. ‫-כשנמצא הוכחה מוצקה,
‫נוכל להאשים אותו במעילה, ‫בהתנהגות לא מקצועית ובהפרה
‫של חוקי עסקאות במט"ח.
‫דרך אגב,
‫לגבי הבחור הזה, פיון סונג-אוק…
‫זה לא מתווך הקרקעות שחטף אותך?
‫כן, הוא הסכים להעביר
‫את החוזה הכפול ואת המידע על היו"ר ג'ו.
‫אבל הוא נעלם, ואני לא מצליח להשיג אותו.
‫הוא לא בזבז כסף כלל ‫או השתמש בטלפון שלו במשך שבוע.
‫אולי הוא מסתתר.
‫אלוהים אדירים!
‫גבר בן כ-40 נמצא מת אמש
‫באזור שמורת סמבנג ‫שביונגג'ין-גון, פרובינציית גיונגי.
‫סיבת המוות היא דקירה,
‫וזהותו לא ידועה עדיין ‫מפאת מצב הגופה הירוד…
‫איך זה יכול להיות שלי אבל לא שלי בו בזמן?
‫גברת קים!
‫גרייס המדהימה כאן!
‫בחיי, למה היא חזרה?
‫מה את עושה?
‫את לא רואה? מכינה אפרסמונים מיובשים.
‫אלוהים אדירים.
‫הידיים שלך נהיו נוקשות.
‫תראו את העיגולים השחורים.
‫כל הנמשים שעבדתי קשה כדי למחוק חזרו.
‫את עומדת לעשות קאמבק בקרוב.
‫זה שדה קרב שם.
‫כולם ייאלצו לבחור בין הצד של גברת מוה,
‫השועלה הערמומית, לבין הצד שלך.
‫מה הדרך הכי טובה להרתיע את היריב שלך?
‫הפנים שלך, כמובן. ‫תשמרי על פרופיל נמוך כרגע.
‫את צריכה להיראות חזקה וזוהרת.
‫מעולם לא עשיתי את זה קודם. זה מדגדג.
‫אל תחייכו, יהיו לכן קמטים. ‫תשאירו את המילים האלה במחשבות.
‫הלבנה, חסינות, החלמה וקאמבק.
‫הדרך הטובה ביותר לעשות קאמבק ‫היא באמצעות החלמה וחסינות.
‫אל תדאגי. הכול יחזור למקומו.
‫אנחנו נחזור ל"קווינס",
‫והאי-אין תעבור ניתוח ותהפוך שוב לעשירה.
‫היא עוברת ניתוח?
‫חשבתי שניתוח הוא לא אפשרות.
‫מצאנו בית חולים שיכול לעשות את זה.
‫היא תיסע לגרמניה בקרוב.
‫האומנם?
‫אני שמחה כל כך.
‫נכון? ‫-נכון?
‫שלום, רציתי לראות אותך.
‫לראות אותי? ‫-כן.
‫יש לי משהו בשבילך. ‫-מה זה?
‫אבל לא חשבתי שאיתקל בך, אז זה בבית.
‫שניפגש הערב?
‫בערב? ‫-כן.
‫בטח.
‫למה הוא רוצה להיפגש בשעה כזאת?
‫הוא ממש שאפתן.
‫הוא מסוכן.
‫כבר היית כאן.
‫כן.
‫אז אני… ‫-תן לי לדבר קודם.
‫טוב. אני מקשיב.
‫אני עוזבת
‫מחר.
‫ואני לא יודעת מתי אבקר שוב אי פעם.
‫שמעתי שאת עוזבת אז…
‫אני יודעת מה אתה רוצה להגיד.
‫קלטתי את זה
‫בתקרית תותי העץ.
‫אבל לא. ‫-סליחה?
‫מה את…
‫יש לי
‫הרבה דברים על הראש.
‫לא רק שיש לי מיטלטלין, נדל"ן, ‫מניות ואגרות חוב,
‫יש לי גם שלושה בעלים לשעבר.
‫לא היה לי מושג.
‫נכון?
‫בכל אופן…
‫אני מתוסבכת
‫ונושאת נטל רב.
‫אז אני לא יכולה
‫לקבל את זה.
‫אני מקווה שבכל זאת תעשי זאת.
‫מה זה?
‫כתבת מכתב?
‫באמת לא היית צריך…
‫- ניחומים ‫יונג-סונג -
‫זה תשלום ניחומים.
‫שמעתי על אבא שלך.
‫אני לא צריכה את זה.
‫כדאי שאלך. ‫-לא, חכי.
‫בחייך. זה לא בסדר.
‫זה לא בשבילך.
‫זה לאבא שלך.
‫אפילו העשירים ביותר ‫מתחילים ללא כסף בעולם הבא.
‫זה לא הרבה, אבל אני בטוח
‫שהוא יוכל ליהנות הערב ממרק אורז וממשקאות
‫עם חבריו.
‫הוא ייהנה מאוכל טוב
‫ויבלה בנעימים עם חבריו.
‫אז אל תהיי עצובה מדי.
‫תודה.
‫להתראות.
‫מה זאת אומרת?
‫אתה רוצה להישאר כאן?
‫אני המומה.
‫זה זמני. רק עד שנמצא בית בסיאול.
‫אימא שלך לא מבינה למה אתה צריך למצוא בית.
‫היו לי שני גלגלי עזר כל חיי.
‫אחד היה את.
‫והשני היה אתה.
‫מה אתה מנסה להגיד?
‫אבל עכשיו,
‫אני רוצה להסיר אותם ולעמוד על שתי רגליי.
‫אל תהיה מגוחך.
‫היי, שכנעת אותו?
‫הפצרת בו שוב? ‫-מותק, תהיי בשקט.
‫אל תגידי מילה.
‫תשמרי על זכות השתיקה.
‫אסור לך לדבר אליה ישירות.
‫אם תרצי, דברי עם העו"ד שלנו. ‫-מה?
‫בבקשה תעשה את זה, היון-וו. ‫-סליחה, אבל אני מסרב.
‫אתם יכולים לטפל בבעיות המשפחתיות שלכם.
‫בנושא הזה, גם אני רוצה לומר משהו.
‫גם אני לא חוזרת הביתה.
‫גם את?
‫אנחנו עוברים לדירת הסטודיו שלו בסיאול.
‫ניסע לגרמניה בקרוב, ‫וזה קרוב יותר לשדה התעופה.
‫לא, האמת שזה רחוק יותר.
‫והכי טוב, היא חדשה ומרוהטת לחלוטין.
‫יש בה כל מה שנצטרך באזור הקטן ההוא.
‫אבל בבית
‫צריך לעלות במעלית כדי להגיע למטבח.
‫זה פשוט לוקח יותר מדי זמן.
‫היי, התירוצים שלך ארוכים יותר.
‫אתם פשוט רוצים קצת זמן לבד.
‫כן, גברתי.
‫אני רוצה לבלות קצת זמן איתה לבד.
‫אנא תנו לנו לעשות זאת.
‫בטח, אם זה יותר נוח בשבילכם.
‫בטח, אתם יכולים לעשות זאת.
‫תגידו לי אם תצטרכו משהו.
‫בחיי.
‫האם כך מרגישה אפליה?
‫זו הפעם הראשונה שאני חווה את זה.
‫אבל זה משהו חדש.
‫הם אורזים וחוזרים מחר.
‫כדאי שתתכונני לקראתם.
‫וגם נפגשתי עם דה-היאה.
‫מה העניין?
‫למה חזרת?
‫אל תספרי לגברת מוה.
‫טיפשה שכמוך.
‫היא הייתה זו שאמרה לי שאת כאן.
‫ברצינות?
‫היא יודעת שהגעת לכאן
‫במונית עם הבודהה המוזהב באמצע הלילה.
‫האנשים שלה צופים בך.
‫אז תגידי לי. מה את עושה כאן?
‫האם זו אשמה או טינה?
‫איזו טינה יכולה להיות לי?
‫זה המצפון שלי.
‫לא ידעתי שיש לך אחד.
‫גם אני לא.
‫הוא היה האדם הראשון ‫שאהב אותי בגלל מי שאני, והרגשתי רע.
‫אלוהים אדירים.
‫לא ייאמן.
‫הוא התחבב עליה.
‫אני בטוחה שאת יודעת ‫שאי אפשר לעצור את הרגשות האלה.
‫איך היא העזה לבגוד בי ‫אחרי כל מה שעשיתי למענה?
‫זו בדיוק הסיבה לכך שאסור לסמוך על אנשים.
‫ולגבי האי-אין…
‫ייתכן שהיא תוכל להציל את עצמה.
‫היא תעבור ניתוח.
‫היון-וו חיפש עזרה בכל מקום,
‫ובסוף הם מצאו בית חולים שיכול לעזור.
‫הם נוסעים לגרמניה בשבוע הבא.
‫הבהלת אותי.
‫תגלי באיזה בית חולים ‫ואיזה סוג של ניתוח היא תעבור.
‫מה את עושה?
‫לא הרבה.
‫אני רואה הרבה כוכבים.
‫אפילו ראיתי כוכב נופל לא מזמן.
‫באמת?
‫חלמתי על אחד כשהייתי בהיריון איתך.
‫תמיד רציתי בת יפה.
‫הייתי נרגשת…
‫אחרי שחלמתי את החלום ההוא.
‫אני לא יודעת איזו גישה לנקוט.
‫רבנו כמו חתולים וכלבים במשך יותר מ-20 שנה,
‫אז מוזר לי להתנהג אלייך בחיבה פתאום.
‫אבל עמוק בפנים
‫אני מרגישה אשמה כל כך
‫ומלאת חרטה.
‫אני רוצה לדאוג לך.
‫זה מספיק טוב.
‫באמת?
‫גם אני הייתי מרגישה מוזר ‫אם היית משנה את התנהגותך פתאום.
‫יהיה לנו הרבה זמן,
‫אז בואי נעשה את זה לאט.
‫זה יספיק לעת עתה.
‫בסדר.
‫ברגע שתחזרי מגרמניה, ‫נוכל להתקרב זו לזו באופן הדרגתי.
‫לא ידעתי שחונק עד כדי כך
‫להתנהג כמגשר.
‫כן. אומרים שזה מלחיץ כמו להתגייס לצבא.
‫עלינו לעבור מהבית ‫אם אני רוצה להגן על דה-היאה
‫מפני אימא שלי.
‫בחיי. למה זה לוקח להם כל כך הרבה זמן?
‫אימא, אבא.
‫ארזתי את החפצים שלכם.
‫באמת? טוב.
‫תיתקעו בתנועה בקרוב ‫אז כדאי שתצאו עכשיו. תזדרזו.
‫אני מתנצל על כל חוסר הנוחות,
‫אבל אני מרגיש אשם ‫בעיקר כי אני משאיר אותו מאחור.
‫אני מרגיש כאילו אני משאיר מאחוריי
‫שקית אשפה אחרי טיול.
‫אבא… ‫-בחיי, אל תדאג.
‫ולמה אתם ממהרים?
‫תאכלו איתנו ארוחת צהריים.
‫שנעשה זאת?
‫לא! הבית שלנו ריק כבר יותר מחודש.
‫יש הרבה דברים לטפל בהם.
‫עמדתי להכין חביתיות קימצ'י. ‫-זה בסדר.
‫חביתיות קימצ'י?
‫מה לגבי חביתיות קימצ'י פריכות ‫ומקגולי טעים?
‫זה מגוחך. הוא צריך לנהוג.
‫אני יכולה לנהוג במקומו.
‫או שעדיף שתעזבו מחר.
‫כדאי לכם. ‫-כדאי לנו.
‫אתם יודעים כמה זה יפה
‫לדעת מתי לעזוב?
‫אני חייב לדעת את זה?
‫אנחנו נצא קודם.
‫אנחנו לא רוצים להיתקע בתנועה.
‫טוב, אז כדאי שתצאו.
‫תודה על הכול. להתראות.
‫בהצלחה עם הניתוח.
‫האי-אין.
‫בואי ניפגש שוב.
‫היון-וו.
‫אני סומך עליך.
‫אל תדאג.
‫הנה.
‫אימא שלך הכינה קימצ'י ותמצית אגסים.
‫תסחב את זה בשבילו.
‫שאעשה זאת? תן לי את זה.
‫להתראות.
‫אימא, תיק היד שלך…
‫אתה הרווק מקומה 11.
‫שלום. ‫-היי.
‫הוא לא רווק.
‫אני אשתו.
‫לא אמרת
‫שאתה גר כאן לבדך?
‫התחתנת לאחרונה?
‫כן. ‫-אלוהים אדירים!
‫אתם זוג טרי!
‫אתם בטח מאושרים כל כך.
‫נכון.
‫זה רשמי שאנחנו זוג טרי עכשיו.
‫למה זה רשמי?
‫בגלל האישה ההיא.
‫אישה כמוה תספר לכל הדיירים עלינו עד מחר.
‫"הרווק מקומה 11 התחתן עם אישה מהממת."
‫טוב. אז מה?
‫אז כדאי שנתנהג כמו זוג טרי.
‫איך?
‫בדרך כלל, נשואים טריים מאוהבים
‫תמיד נוגעים זה בזה באופן מסוים.
‫זה יכול להיות הידיים שלהם, הרגליים,
‫או הכתפיים.
‫כל דבר.
‫הם עומדים זה לצד זה
‫ומבלים את חיי היום-יום שלהם יחד.
‫אין ספק שניתקל שוב בקשיים יום אחד.
‫אני לחוץ. חייכת?
‫ואז נשלוף את הזיכרונות השמחים האלה
‫כאילו הם סוכריות בצנצנת סוכריות
‫ונתמודד עם הרגעים האלה.
‫לכן עלינו לאסוף
‫כמה שיותר זיכרונות טובים עכשיו.
‫זה נראה טעים.
‫אני אתמקד יותר באיסוף זיכרונות שמחים
‫ולא באיסוף מניות או כסף מעתה והלאה.
‫הדבר הכי חשוב בשבילי עכשיו
‫הוא למלא את צנצנת הסוכריות.
‫למה באת לכאן לעיתים קרובות כל כך?
‫האם בייסבול מהנה כל כך?
‫זאת לא הסיבה.
‫הדבר היחיד שהייתי צריך להתרכז בו ‫היה להכות בכדור.
‫זה מה שאהבתי.
‫האם זה
‫משפר את הרגשתך?
‫ובכן… היה נחמד להתרכז בדבר אחד ‫כשהמצב היה מסובך.
‫אני פשוט צריך להתרכז
‫במה שהכי חשוב.
‫ומה זה
‫כרגע?
‫הצלתך, כמובן.
‫זה כל מה שחשוב.
‫אז אתמקד רק בזה.
‫סו-צ'ול יישאר ביונגד-רי במשך זמן מה.
‫גם האי-אין החליטה לגור עם היון-וו.
‫רק סגן היו"ר ואשתו חוזרים.
‫סגן היו"ר?
‫אני מצטערת.
‫אבל עכשיו שהמניות שלהם ברשותם,
‫האם הוא לא ירצה לחזור לתפקידו?
‫מי אמר?
‫הם יתחרטו על כך שהם חוזרים לכאן.
‫התכוונתי לדבר איתך.
‫אנחנו יכולים לדבר?
‫שמעתי שהאי-אין תעבור ניתוח בגרמניה.
‫אל תהיה מבוהל כל כך.
‫אני פשוט שמח בשבילה.
‫האומנם?
‫כמובן.
‫יש לי רגשות כלפיה, אז טבעי שאשמח
‫שהיא יכולה לחיות.
‫שמעתי שאתה נוסע איתה. בבקשה תטפל בה.
‫טוב.
‫אני יכול ללכת עכשיו?
‫גיליתי
‫שלניתוח יש תופעת לוואי.
‫האם היא יודעת?
‫מובן שלא.
‫בהתחשב באישיות שלה, ‫היא תסרב לעבור את הניתוח אם היא תדע.
‫אז היא כנראה לא יודעת.
‫מה אתה מנסה להגיד?
‫תקפיד לשמור את זה בסוד
‫כדי שהיא תעבור את הניתוח.
‫אמרתי לך.
‫אני רוצה שהיא תחיה.
‫תסלק את כל החפצים שלהם.
‫ותחזיר למר ביק את מה ששייך לו.
‫רצית לבוא לכאן כלקוחה במקום כמנכ"לית,
‫אז אפילו לקחתי חופשה.
‫כן, אני כאן כלקוחה.
‫מה תקני? ‫-אני רק מסתכלת.
‫לא שנאת את אלה שלא קנו כלום?
‫זאת סאונה?
‫למה הם מדברים ולא מבזבזים כאן כסף?
‫תיפטרי מהכיסאות. ‫-אימא!
‫אימא! ‫-אימא!
‫למה הם מתרוצצים?
‫הם צריכים לעשות את זה בפארק שעשועים.
‫לכן נפטרנו מכל אזורי המנוחה.
‫בסדר.
‫אז אני אבזבז קצת כסף.
‫את רוצה משהו?
‫מה את צריכה? ‫-שפתון.
‫השפתיים שלי יבשות.
‫למה אני עייפה כל כך אחרי קניות?
‫את עייפה?
‫זה לא טוב.
‫בואי נלך לנוח איפשהו.
‫לא.
‫זה טוב.
‫המבנה מדהים. אין זמן לנוח.
‫קנינו שפתון וגם קרם.
‫קנינו סריגים וגם מעיל.
‫אפילו לא תכננו לקנות צעיף או כפפות, ‫אבל קנינו גם אותם.
‫ועכשיו הריח של הבשמים מפתה אותנו.
‫זו הייתה האסטרטגיה שלך.
‫רצית שהלקוחות יהיו עסוקים.
‫לכן הקמת כל כך הרבה חנויות פופ-אפ.
‫כשימנו אותי מחדש, איפטר מהן.
‫למה? ‫-זה מעייף.
‫אני מרגישה מטופשת שבזבזתי כסף.
‫אני מרגישה מרומה.
‫האם היית רוצה לחזור לכאן?
‫איפטר מהן ואתקין שוב כיסאות.
‫כאלה שיהיו נוחים ויקרים.
‫אשפץ את הכיכר בקומה הראשונה ואקיים מופעים.
‫יהיה אזור שבו ילדים יוכלו להתרוצץ.
‫מה?
‫ומקום לזוגות.
‫ההורים יוכלו להביא
‫את הילדים שלהם לכאן כשקר או חם בחוץ.
‫זה יהיה נחמד.
‫אעניק להם אושר.
‫ברצינות?
‫ברצינות.
‫כדאי שלא תחזרי בך אחרי הניתוח.
‫למה שאעשה זאת?
‫ראיתי את זה בסרטים.
‫האישיות שלך יכולה להשתנות ‫או שתאבדי את הזיכרון שלך
‫אחרי ניתוח מוח.
‫את טועה. אני פשוט רוצה ‫להפוך לאדם קצת יותר טוב
‫כדי לגמול
‫על כך שאני יכולה לחיות זמן רב יותר.
‫אימא.
‫זו לא אשתך?
‫שלום, אימא.
‫מתוקה, מה זה המבט הצנוע הזה בעינייך?
‫את מלחיצה אותי.
‫אימא… ‫-אני לא יכולה לתקן אותו.
‫את לא יכולה להחזיר אותו!
‫אני מצטערת.
‫ניסיתי לקיים את ההבטחה שלנו,
‫אבל אני חוששת שהגיע הזמן.
‫בסדר.
‫תני לי לשמוע את הסיבה שלך.
‫תגיד לה. ‫-אני?
‫טוב.
‫שיקרתי לך שנכחתי בלוויה של חבר ‫וביליתי את הלילה במשחק עם חברים.
‫לא? זה לא העניין, אימא.
‫בטח.
‫מצאת את הקונסולה שלי? ‫היא יד שנייה. היא זולה.
‫קנית גם קונסולת משחקים?
‫את לא יכולה פשוט להגיד במה מדובר?
‫אימא, היון-טאי בזבז ‫את החסכונות שלנו על קניית מניות.
‫הוא איבד את מחציתן.
‫היי!
‫הוא אפילו השקיע בקריפטו.
‫הוא ירד ב-90 אחוז.
‫מטורף שכמוך.
‫אני מצטער.
‫היון-סוק.
‫אני לא יודעת מה לומר.
‫תחזירי לי אותו, ואני איפטר ממנו.
‫כדאי שתלכי לדרכך
‫כל עוד עדיין יש לך זמן. ‫-אימא…
‫בכל זאת,
‫אשלח לך הודעה כשאכין קימצ'י.
‫אז תקפידי להגיע.
‫אפילו אני חושבת שמישהי ‫חכמה ויפה כמוך היא לא ברמה שלו.
‫אני ממש מצטערת, היון-סוק.
‫אימא…
‫אתה צריך להתעשת!
‫מותק, אני…
‫תעזוב אותי!
‫חדשות טובות!
‫מותק, אני חושב שאני עומד לקבל קצת כסף!
‫האי-אין קנתה בניין, ‫אבל לא היה לה זמן לבדוק אותו.
‫זה בטח הוא.
‫כן. ניקיתי וטאטאתי את הבניין פעמיים ביום,
‫הברקתי ושטפתי את כל השלטים,
‫וחיטאתי את בורות השופכין.
‫אני גם מתכוון לצבוע את הבניין בקרוב.
‫אני מבין.
‫יש אוכלוסייה נודדת טובה ‫וראות בגלל הכביש הדו־סטרי.
‫יהיה קל להשיג שכירויות.
‫כן, אתה צודק.
‫זה לא רע בכלל.
‫אבל למה אתה שואל?
‫אתה מתכנן למכור אותו?
‫דיברתי עם האי-אין.
‫אנחנו רוצים לתת לך את הבניין במתנה.
‫מה אמרת?
‫רואה החשבון שלנו יתקשר אליך ‫ברגע שנגיע לסיאול
‫ויגיד לך אילו מסמכים להכין.
‫אבל עדיין,
‫זה בניין שלם.
‫זו מתנת תודה.
‫בחיי, זו מתנה ענקית.
‫ההורים שלי יהיו בעלי בניין!
‫האם בכל זאת תחזירי אותי?
‫מותק.
‫אסור לך להיות כאן. ‫-מה?
‫לך לבעלי הבניין.
‫מהר.
‫אני שוקל לשפץ את הקומה הראשונה
‫ולהקים חדר כושר.
‫היי, פשוט תתמקד בחדר הכושר הנוכחי שלך.
‫אימא, אני רוצה למקם מחדש ‫את סלון היופי שלי.
‫הקומה הראשונה תהיה מושלמת.
‫אל תתערבי.
‫אני הייתי זה שניקה וטאטא…
‫הסרתי את כל המדבקות מהמדרגות. ‫ולך יש את הקומה השלישית.
‫היון-טאי. ‫-כן, אימא?
‫תיפטר מחדר הכושר בהקדם האפשרי.
‫אימא, זו בדיחה אכזרית.
‫זו לא בדיחה.
‫לא שילמת את שכר הדירה.
‫בחייך, אימא.
‫אבא. ‫-בן.
‫כן?
‫זה הרגע שבו חוזה הופך לשימושי.
‫"אם דייר לא משלם שכר דירה פעמיים או יותר,
‫"ניתן לסיים את החוזה."
‫אתה רוצה לראות? ‫-אז מה?
‫אתה מסלק אותי? ‫-לא.
‫אני אומר לך לשלם.
‫תשלם בעשרה בכל חודש.
‫אבא.
‫מה איתי?
‫הקומה הראשונה עולה מיליון. ‫תעבירי אותו אם תוכלי לעמוד בזה.
‫זה יקר יותר משכר הדירה הנוכחי שלי.
‫הבניין שלנו במיקום טוב יותר.
‫בכל מקרה, אנחנו מצפים בכליון עיניים
‫למתיחות החדשה הזו בינינו,
‫תודות לבניין הזה.
‫אנחנו מתרגשים מאוד.
‫בחייך, אבא.
‫אנחנו לא צריכים מתיחות במשפחה הזאת.
‫אני כן!
‫היו פעמים שהרגשתי שאתם חצופים.
‫הבניין הזה יוכיח
‫את הנאמנות שלכם אלינו.
‫אתה טועה. ‫-מה?
‫אני רק רוצה לקבל שכר דירה.
‫מה אמרת?
‫היית צריכה להגיד לי את זה.
‫בכל מקרה…
‫בניין דובונג שלנו… ‫-מה?
‫מה זה? ‫-הבניין של דו-גוואן ושל בונג-איי.
‫אלוהים אדירים. ‫-כמה נדוש.
‫אנחנו מצפים מכם לשלם שכר דירה באדיקות
‫למרות שאתם הילדים שלנו.
‫תזכרו את זה.
‫רק אוקטובר עכשיו, והם מתכוננים לחג המולד.
‫זו הייתה ההוראה שלך.
‫שלי?
‫אתם מתכוונים להירגע כי חג ההודיה נגמר?
‫חג המולד מתקרב. החורף מתקרב.
‫כדאי שנשפר את מצב הרוח
‫כדי שהם ירצו לקנות מעילי חורף.
‫לא כדאי שנחכה עד שהחנויות האחרות יתחילו.
‫עלינו להתכונן מראש ‫ולהתחיל את מכירת חג המולד
‫מייד אחרי ליל כל הקדושים.
‫נכון.
‫הם בודקים את האורות? ‫-כן.
‫צוותי ההתקנה והשיווק היו עסוקים היום.
‫האם אני הוזה
‫את השלג?
‫גם אני רואה אותו.
‫אבל זו לא רק חזרה?
‫רק רגע.
‫יורד שלג בסתיו.
‫רצית לראות שלג מוקדם יותר.
‫משאלתך התגשמה.
‫אתה צודק.
‫המצב משתפר. כל משאלותיי מתגשמות.
‫אני חושבת שגם אהבתי הראשונה תתגשם.
‫ובכן…
‫אני לא חושב שזו המטרה של השלג.
‫למה לא?
‫אני בטוחה שהיא תתגשם.
‫מי הוא לעזאזל,
‫שאת כל כך נחושה לגביו?
‫לא התכוונתי לספר לך אף פעם
‫כדי שלא תהפוך לשחצן מדי.
‫אבל הנה הסוד השני שלי.
‫מה הוא? ‫-זה היה קו אוטובוס 372?
‫מה זאת אומרת? ‫-האוטובוס שעלית עליו
‫בחזרה הביתה אחרי העבודה.
‫נכון. כן.
‫את צודקת.
‫ותמיד ישבת מאחור ליד החלון.
‫נכון. איך ידעת את זה?
‫איך אתה חושב שאני יודעת?
‫עקבתי אחרי האוטובוס שלך הביתה
‫וחציתי את נהר האן עשרות פעמים
‫למרות כל הפקקים. זה לקח שעה וחצי.
‫למה?
‫האוטובוס שסיפרתי לך עליו היה קו 372.
‫והבחור הוא אתה.
‫טוב.
‫איך בכלל התקבלת לאס-אן-יו?
‫מה?
‫אז זה אני?
‫אני? אני הייתי הבחור על האוטובוס?
‫כן, זה היית אתה.
‫ממש זוג יונים.
‫דרך אגב, למה צוות ההתקנה פיזר שלג?
‫זה היה לבקשת המנהל ביק.
‫אדוני, בבקשה תבדוק ‫את מכונת השלג במהלך החזרה.
‫אני לא חושב שזה נחוץ.
‫הצוות המשפטי צריך להכין את עצמו.
‫אתה יודע שזו תהיה בעיה ‫אם לקוח ימעד וייפול.
‫אני צריך לקבוע כמה חלקלק זה יהיה.
‫בטח, אם אתה חייב.
‫אני רוצה פתיתי שלג גדולים אם אפשר.
‫בסדר גמור.
‫תודה, אדוני. ‫-אין בעד מה.
‫אני חשה אהבה באוויר.
‫נכון?
‫גירושין ואז נישואים מחדש.
‫זה אפשרי?
‫זה באמת הייתי אני?
‫אני הייתי אהבתך הראשונה?
‫הם בטח כבר עזבו.
‫אני תוהה מתי הם יגיעו.
‫זה ייקח קצת זמן.
‫תפילות הבוקר שלי נענו.
‫מצבה של האי-אין ישתפר אחרי הניתוח
‫והיא תהיה מאושרת עם היון-וו.
‫את מבינה…
‫יש בעיה.
‫איזו בעיה?
‫אחרי שהיא תעבור את הניתוח…
‫אוי ואבוי.
‫היא עלולה לאבד את הזיכרון שלה.
‫למה אתה מתכוון?
‫זו עלולה להיות תופעת לוואי.
‫אבל איזו ברירה יש לנו?
‫היא צריכה לחיות.
‫לא הייתה לנו ברירה.
‫ביקשתי מהיון-וו לשמור את זה בסוד.
‫זה היה…
‫חכם מצידך.
‫יש לה אישיות נוראית כי היא דומה לי.
‫אז היא בטח הייתה מסרבת לעבור את הניתוח.
‫אבל…
‫בכל זאת…
‫מה נעשה לגבי התינוקת המסכנה שלנו?
‫תינוקת מסכנה…
‫את בסדר?
‫כמובן שכן.
‫אל תדאג.
‫אתה נוסע לפרנקפורט?
‫כן.
‫- הגופה שנמצאה ליד שמורת סמבנג ‫זוהתה כמתווך הנדל"ן, מר פיון -
‫מה השלישי?
‫מה זאת אומרת?
‫היו לך שלושה סודות לספר לי לפני הניתוח.
‫סיפרת לי רק שניים עד כה.
‫אה, זה?
‫השלישי הוא…
‫יונג-סוק. ‫-יונג-סוק?
‫הדביבונית שעל הגג? ‫-כן.
‫מעולם לא הצלחתי לראות אותה.
‫ברצינות.
‫אפילו לא פעם אחת.
‫מה איתה? ‫-המצאתי את זה.
‫איך דביבונית יכולה לחיות שם? ‫באמת האמנת לזה?
‫בחיי.
‫עבדת עליי במשך ארבע שנים.
‫קראתי בשמה בכל פעם שהייתי שם למעלה.
‫טיפש שכמוך.
‫- גרונוואלד -
‫זה המקום?
‫- ד"ר רובין שפר -
‫האי-אין.
‫מה יש?
‫יש משהו
‫שגם אני לא סיפרתי לך.
‫מה זה?
‫תגיד לי.
‫קרה משהו?
‫הם לא יכולים לנתח
‫אותי?
‫לא, זה לא העניין.
‫זה…
‫סביר מאוד להניח
‫שתאבדי את הזיכרון שלך אחרי הניתוח.
‫למה אתה מתכוון?
‫איזה זיכרון?
‫כנראה…
‫שאת כולו.
‫תשכחי
‫את כולם, את המקומות שהיית בהם,
‫ואת כל החוויות שחווית.
‫אבל בכל זאת,
‫זו האפשרות היחידה שלך
‫לחיות.
‫אז…
‫אתה אומר לי
‫לקבל החלטה?
‫אאבד את הזיכרון שלי אם אעבור אותו, ‫ואמות אם לא.
‫אתה אומר לי לבחור את הרע במיעוטו?
‫לא.
‫אז מה?
‫תשכח מזה.
‫אעמיד פנים שכל זה היה חלום טוב.
‫תניח לי. אמרתי לך להניח לי.
‫אל תקבלי החלטה.
‫אל תחשבי.
‫פשוט תקשיבי לי.
‫פשוט… תחיי.
‫תעשי את זה.
‫בבקשה…
‫תחיי.
‫טוב?
‫- אפילוג -
‫היי, האי-אין.
‫אני ביק היון-וו.
‫אני בעלך.
‫את בטח מבולבלת ומפוחדת.
‫גם אני.
‫את לא זוכרת דבר,
‫ואיש זר טוען שהוא בעלך.
‫את בטח מבולבלת כל כך.
‫אבל…
‫אלה חדשות טובות.
‫את…
‫היית חולה מאוד,
‫אבל עכשיו מצבך השתפר.
‫את בטח סקרנית לדעת איזה טיפוס היית.
‫זה בטח מכעיס
‫שאת לא יכולה לזכור.
‫אבל אל תדאגי.
‫כי אני…
‫אני זוכר הכול.
‫אספר לך כל דבר…
‫שאני יודע.
‫אני לא אמור לבכות.
‫זו תהיה הפעם הראשונה
‫שתראי את פניי.
‫ותני לי להזהיר אותך.
‫אפילו אם אני לא הטיפוס האידאלי שלך,
‫אני מצטער, אבל אני לא יכול להיפרד ממך.
‫כי הסכמנו
‫לא להיפרד רק בגלל
‫ששינינו את דעתנו.
‫אפילו אם לא תחבבי אותי…
‫לא משנה מה יקרה…
‫אפילו אם…
‫תשכחי
‫את ההבטחה שהבטחנו,
‫אני הבטחתי
‫להיות…
‫לצידך.
‫בואי נקבל את השלג הראשון,
‫נעמוד זה לצד זה
‫ונבלה את חיי היומיום שלנו ביחד.
‫בואי נמלא
‫כל צנצנת סוכריות ריקה
‫שיש לך.
‫אנחנו מסוגלים.
‫כי הגורל הוא זה שחיבר בינינו.
‫אני אוהב…
‫אני אוהב אותך, האי-אין.
‫תמיד אהבתי אותך…
‫ותמיד אמשיך לעשות זאת.
‫- מלכת הדמעות -
‫אני עדיין זוכרת
‫את הריח,
‫את הירח ואת הרוח שהיו באותו יום.
‫אל תתפללי
‫שתמותי.
‫המשפחה שלך, לכאורה, תיפגע.
‫דה-היאה…
‫חייתי בתור עצמי,
‫וכך אמות.
‫לא אתן לזה לקרות.
‫כך מצאנו את בית החולים הזה.
‫אני אעזור לך.
‫אל תעשה לי את זה.
‫אל תגרום לי לרצות לחיות.
‫האי-אין!
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן