Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- בנק סנטרה -‬
‫זוזו!‬ ‫-שימו לב, בבקשה.‬
‫זה שוד.‬
‫תן לי את המפתחות. עכשיו!‬
‫על הרצפה. גם אתה. עכשיו.‬
‫היי, פרצוף תחת, רד לרצפה. מייד.‬
‫חבר'ה, אתם לא רוצים לעשות את זה.‬ ‫-האוזניים שלך לא עובדות?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-מה עשית?‬
‫עוד לא מאוחר מדי.‬
‫יש עוד זמן.‬
‫היי.‬
‫כל החיים לפניך.‬
‫היי, פקח מזוין, שתוק או שאירה בך.‬
‫תישאר שם, מטיף.‬ ‫-אני מכיר אותך.‬
‫אני רואה אותך.‬ ‫-אל תתקרב.‬
‫אני בדיוק כמוך.‬
‫ילד מקומי.‬
‫יש עדיין תקווה.‬
‫מי אתה?‬
‫זה לא משנה מי אני.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אף אחד מעולם לא אמר לי את זה.‬
‫אני יודע. בוא אליי.‬
‫אתה הפקח הכי טוב בכל העולם.‬
‫- שיטור עירוני -‬
‫היי. שלום?‬
‫אבא שלך היה מתבייש בך.‬
‫גברת ורקאיק, את חייבת לנקות את זה.‬
‫זה לא שאדי נהנה מזה.‬
‫נכון, אדי?‬
‫חוץ מזה, אין לי שקיות.‬
‫גברת ורקאיק, חוק זה חוק.‬
‫אין לי מה לעשות בקשר לזה.‬
‫בבקשה.‬
‫150 אירו?‬
‫איך אשלם את זה מקצבת מדינה?‬
‫גברת ורקאיק,‬ ‫אני רק מנסה לשמור על הרחובות נקיים.‬
‫ילדים משחקים כאן.‬
‫גברת ורקאיק, בבקשה.‬
‫גברת ורקאיק, בבקשה אל תבכי.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, אדי, אנחנו הולכים. בוא נלך הביתה.‬
‫אני יודע, אבא. אני ממש מנסה.‬
‫לוזר!‬
‫32-0-50.‬
‫- משטרה -‬
‫- נותנים בראש ברוטרדם -‬
‫- שיטור עירוני -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אנחנו יוצאים לשתות?‬ ‫-בטח.‬
‫מעולה.‬ ‫-אבל לא איתך.‬
‫אין בעיה.‬
‫היי, דילן.‬
‫אוי, ברונו.‬
‫זה חדר ההלבשה של הגברים, לא?‬
‫תתלבש.‬
‫בת דודתי דווקא מאוד אהבה את זה.‬
‫היא יותר כמו בת דודה שנייה שלי.‬
‫היא גרה בוולנדאם. לא חשוב.‬ ‫-רמון?‬
‫היי.‬ ‫-בת דודה חורגת, יותר נכון.‬
‫מצאתי אצלי, זה שלך.‬
‫לוכד החלומות שלי.‬
‫את לא צריכה אותו?‬
‫כן.‬
‫לא, אני…‬
‫זה מגן עלייך, את יודעת.‬
‫מפריצה לחדר השינה שלך. לא ש…‬
‫פריצה לחדר השינה שלי?‬
‫לא, ובכן, אימא שלי נכנסה פעם‬ ‫לחדר השינה שלי.‬
‫אמרתי לה, "צאי החוצה".‬ ‫והיא אמרה, "אתה משלם לי שכר דירה?"‬
‫בכל אופן, תרצי לצאת לשתות איתי אחר כך?‬
‫אתה מתכוון…‬
‫למזנון העובדים?‬
‫כן. במזנון.‬
‫בקטע חברי.‬
‫מביך.‬
‫מצטערת.‬
‫נלך?‬
‫מזנון העובדים, באמת?‬
‫היא פותחת את הדלת לרווחה,‬
‫ואתה כזה, "המזנון, כן, נהדר."‬
‫בחייך, תנסה להבין את המוח הנשי.‬
‫תן לי לדבר. אני יודע מה הנשים רוצות.‬
‫הלטיני האדמוני שלידך היה פועל אחרת.‬
‫לא פלא שהיא נפרדה ממך.‬
‫שב בבקשה, מותק.‬
‫האוכל שלך מוכן.‬
‫בדיוק כמו שאתה אוהב.‬
‫אבא ואני נהגנו לרקוד לצלילי המוזיקה הזאת.‬
‫רמון!‬
‫מישהי עומדת להיכנס להיריון.‬
‫שמתי רשימת השמעה מעולה,‬
‫והריח של הבישול המעולה שלך‬ ‫מפתה אותי לבוא,‬
‫חוש הראייה שלי הופך למיותר פה.‬ ‫-וילפרד.‬
‫בואי קחי…‬ ‫-וילפרד.‬
‫רמון.‬
‫רמון. אתה כאן.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫אימא שלך ואני עשינו קצת עבודות בבית.‬
‫התעסקנו עם דברים כבדים.‬ ‫ניסינו להכניס דברים פנימה.‬
‫וילפרד.‬ ‫-זה לא שהוא לא יודע.‬
‫כולנו מבוגרים כאן, עושים דברים של מבוגרים.‬
‫נראה לי שכדאי שאלך.‬
‫לא, אל תלך.‬
‫תאכל ארוחת ערב.‬
‫זה גם הבית שלך.‬
‫זו הסיבה שביקשתי ממך תמיד להתקשר מראש.‬
‫גם לי יש חיים פרטיים, אתה יודע?‬
‫יכולת לתפוס אותי עירומה.‬
‫זה יהיה נחמד, לא?‬ ‫-בחייך.‬
‫רק באתי לקחת את הדברים מהמחסן. בסדר?‬
‫וילפרד, שיהיה לך ערב נעים.‬
‫אתה יודע שאני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אוהב אותך.‬
‫חבל שהוא עוזב. ובכל זאת…‬
‫מה? זה בשבילי, נכון?‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫עוד שנייה אני מסיים, מבטיח.‬
‫יש לך איפה לישון?‬
‫איפה לישון?‬
‫יש לך איפה לסתום?‬
‫מסריח כאן משתן.‬
‫כן.‬
‫משטרה. ידיים למעלה!‬
‫מותר לי להיות פה.‬
‫לפשק רגליים.‬
‫רחב יותר!‬
‫ידיים למטה. למעלה.‬
‫למטה. למעלה.‬
‫לקפוץ. לרדת לסקוואט.‬
‫אלוהים, קווין.‬
‫זה באמת אתה.‬
‫סליחה, אחי.‬
‫אתה כזה מעצבן.‬ ‫-לא יכולתי להתאפק.‬
‫יכולתי לפגוע בך.‬ ‫-תנסה.‬
‫תירגע. אתה עדיין אחי הקטן. טיפש.‬
‫בכל אופן…‬
‫הבנתי נכון?‬
‫זה יהיה מקום שבו צעירים‬ ‫יוכלו להישאר נקיים מסמים, נכון?‬
‫תמשיך לצחוק, תלתלוני.‬ ‫חכה ותראה כשזה יהיה מוכן.‬
‫הם יחכו הרבה זמן?‬
‫אם אין לך משהו נחמד להגיד,‬ ‫לך ותמצא משהו נחמד להגיד.‬
‫יש לי משהו שיתאים בול. בוא עם אחיך הקטן.‬
‫אין מצב. שולחן ביליארד? איפה מצאת את זה?‬
‫אתה לא לוקח ממני כסף,‬ ‫אז נאלצתי להיות יצירתי.‬
‫חוץ מזה, אתה צריך שולחן טוב.‬
‫אתה יודע איך ילדים מתייחסים לדברים כאלה.‬
‫אתה מטורף.‬
‫תדמיין איך זה ייראה בסוף.‬
‫ספות, פופים, פלייסטיישן.‬
‫המקום הזה יהיה מדהים.‬
‫כן, בנאדם.‬
‫האמת, אחי? אבא היה כל כך גאה בך.‬
‫אני אקרא למקום הזה על שם אבא.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה שזה יהיה מקום מפגש לצעירים,‬ ‫כמו שאבא היה אומר.‬
‫מקום שהם לא יגורשו ממנו.‬ ‫-כן, על ידי בחורים כמוך.‬
‫תבוא איתי לסיבוב.‬
‫ואז תראה איך זה.‬ ‫-אתה משוגע.‬
‫זה מה שנעשה. נשחק משחק.‬ ‫אם אפסיד, אז ההחלטה בידיך.‬
‫אבל אם אנצח,‬ ‫אתה תסתובב עם הפקח ליום אחד.‬
‫בסדר, אני מסכים.‬
‫אבל אם אנצח, אז לשם שינוי‬ ‫אתה תסכים לקבל ממני כסף, טוב?‬
‫כסף קל.‬ ‫-בסדר.‬
‫שני בבוקר, שמונה וחצי.‬
‫אני עובד באותו יום. במשמרת לילה.‬
‫תסגור את הפה. אוכל מרשמלו,‬ ‫כמו מישהו שמנסה לפתות ילדים.‬
‫הם יכולים להיות‬ ‫בכל אחת מהמכולות המזוינות האלה.‬
‫אולי אני אירה באחת?‬ ‫זה בטוח יוציא אותם החוצה.‬
‫הם צריכים להוביל אותנו לקוקאין.‬ ‫גם אם זה ייקח שבוע.‬
‫כבר עבר שבוע, בנאדם.‬ ‫-חרא.‬
‫לך תזדיין, בנאדם.‬ ‫-עברה רק שעה.‬
‫אתה מכיר את שלושת הכללים של מארבים.‬
‫אתה לא מכיר?‬
‫בכלל הקשבת באקדמיה?‬
‫אחד, לצפות.‬
‫שתיים, לרשום את זה.‬ ‫-כן.‬
‫ולהגיב.‬ ‫-לך תזדיין. לעזאזל.‬
‫מי זה, לעזאזל?‬ ‫-זה בשבילי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫שמת הרבה פלפל?‬ ‫-בטח.‬
‫תודה. נכון?‬
‫מה זה?‬
‫מה? לא קורה פה שום דבר.‬ ‫-כן, אבל…‬
‫רגע, אני קורא לתגבורת.‬
‫רגע, אחי. חכה שהתגבורת תגיע.‬
‫מהר, תשבור את המנעול.‬ ‫-זה מה שאני עושה.‬
‫מהר.‬ ‫-מהר יותר, אין זמן.‬
‫ג'ק.‬ ‫-מה?‬
‫ג'ק, אל תהיה טיפש.‬
‫תמלא את זה.‬
‫מהר, חבר'ה. אנחנו חייבים להזדרז.‬
‫לעזאזל.‬
‫מהר. תחתוך, תזדרז.‬ ‫-אנחנו צריכים לזוז מהר יותר.‬
‫איפה הם?‬ ‫-מהר יותר.‬
‫אל תזוזו.‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫אל תזוזו. עצרו.‬
‫אני עוצר אותך.‬ ‫-בן כמה אתה? 12?‬
‫אני בן 14, בנאדם.‬
‫היי, עצרו! המסחרית. לעזאזל.‬
‫חבל בשבילכם.‬
‫השארת את המפתחות בפנים?‬ ‫-הייתי חייב לצאת אחריך, לא?‬
‫לך תזדיין, בנאדם.‬ ‫-לך תזדיין, בנאדם.‬
‫לעזאזל!‬
‫בואו.‬ ‫-תירגע.‬
‫הכריך שלי.‬ ‫-יש לי זכות לשמור על שתיקה.‬
‫כולם אומרים את זה.‬ ‫-בטח.‬
‫תיכנס.‬ ‫-עבודה נהדרת, עמיתים.‬
‫תירגע, אחי.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אתה צריך לחרבן? ידיים למעלה.‬
‫"אחי, איפה המפתחות שלי?"‬
‫תפסנו 100 קילו.‬ ‫זה יכול לממן הרבה טנדרים חדשים.‬
‫אתה חושב שהקוקאין נועד לקניית טנדרים?‬
‫מה? עכשיו? שלושתנו? כן.‬
‫המפקדת.‬ ‫-אתם בסדר?‬
‫להתקשר לתמיכה לנפגעי טראומה?‬
‫לא. למה?‬ ‫-אתם יודעים.‬
‫פשוט כמה בני נוער דפקו אתכם חזק מאחורה.‬
‫ממנו אני מצפה למשהו כזה,‬ ‫אבל אתה ממש מאכזב אותי.‬
‫תעבירו את החרא הזה למחסן.‬
‫תתחילו לכתוב את הדוחות שלכם. נמאס לי מכם.‬
‫שני כריכים לג'ק.‬ ‫-לעזאזל, האוכל שלי. יש הרבה רוטב?‬
‫כן.‬ ‫-תודה, בנאדם.‬
‫קווין. תסדר את זה.‬
‫תודה, אחי.‬
‫לך לשבת.‬
‫רק תן לו טיפ, טמבל.‬
‫אני?‬ ‫-תן לו חמישה כוכבים.‬
‫להתראות, בנאדם.‬
‫בחייך.‬
‫זו הייתה תפיסה נהדרת, נכון?‬
‫היי, הרוטב הזה טעים, אחי.‬
‫היי.‬
‫מה קורה, בנאדם?‬
‫נראה לי שאני פורש.‬
‫ממה, מהמשטרה?‬
‫כן.‬
‫כן? השתגעת?‬
‫לך תזדיין.‬
‫תראה. תקשיב.‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫מכשיר הקשר! איפה הוא?‬
‫מהר.‬
‫17-34. רכב נפגע.‬
‫היי, תפסיקו!‬
‫על הברכיים, בן זונה.‬
‫בוא. בוא הנה. לא.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫ג'ק!‬
‫אתה בסדר? היי.‬
‫מה לעזאזל, אחי?‬
‫- רוטרדם הישנה -‬
‫רמון.‬
‫תראה.‬
‫תרנגולת. תרנגולת היא ציפור.‬
‫גם עיט הוא ציפור.‬
‫שניהם מינים של ציפור.‬
‫אבל תרנגולת צריכה ללכת.‬
‫היא מנפנפת בכנפיים וקופצת קצת,‬ ‫אבל זה הכול.‬
‫עכשיו, עיט.‬
‫עיט לא הולך, הוא ממריא.‬
‫עיט פורש כנפיים, ויוצא אל העולם.‬
‫והוא מרגיש חופשי.‬
‫כן.‬
‫השאלה הגדולה היא,‬
‫אתה תרנגולת,‬
‫או שאתה עיט?‬
‫מה שווילפרד מנסה להגיד‬
‫הוא שהציפור חופשייה לחזור לקן בכל עת.‬
‫אבל תמיד צריך קודם להתקשר.‬
‫להתקשר? שזה לא יהיה לתמיד.‬
‫עיט קירח.‬ ‫-מספיק עם זה.‬
‫גדול, שחור…‬
‫שלום, זה רמון.‬
‫כן, קווין הוא אחי. כן.‬
‫מה העניין?‬
‫מה זה?‬
‫האמת, אחי?‬
‫אבא היה ממש גאה בך.‬
‫הוא תמיד התגאה בך יותר.‬ ‫-אין מצב.‬
‫לא?‬
‫מה, השרשרת?‬
‫קח אותה.‬
‫תמיד אמרתי שהבכור צריך ללכת איתה.‬
‫לא, אחי. לא. זה מה שאבא רצה. זה בסדר.‬
‫- 1951-1990‬ ‫אגיליו פינאס -‬
‫- כולנו פה ביחד -‬
‫- משטרה -‬
‫הם חיכו לנו. הם ידעו שהקוקאין אצלנו.‬
‫הם הכירו את המסלול שלנו.‬ ‫-ג'ק.‬
‫תני לי שתי דקות עם החלאות הקטנות.‬ ‫הם ידברו.‬
‫ג'ק.‬ ‫-מי השותף החדש שלי?‬
‫אני אתפוס את הבחורים שהכו אותי.‬ ‫-והרגו את השותף שלך.‬
‫גם זה.‬
‫טוב, שותף חדש.‬
‫אסתכל בקטלוג.‬
‫צבע שיער? יש לך העדפה?‬ ‫-המפקדת.‬
‫תראה, ג'ק, קווין לא היה השותף הראשון שלך.‬
‫לא אמציא בשבילך תירוצים נוספים.‬
‫למי אני צריך להתחנף עכשיו?‬
‫למפכ"ל?‬
‫לראש העיר?‬
‫אתה יודע, ירידה בדרגה תעשה לך טוב.‬
‫מה?‬
‫כדי להראות שאתה יכול להיות שחקן קבוצתי.‬
‫עבודה משרדית?‬
‫עוד יותר למטה.‬
‫שוטר סיור במדים?‬
‫עוד יותר למטה.‬
‫יותר למטה?‬ ‫-כן.‬
‫- שיטור עירוני -‬
‫לעזאזל.‬
‫כל כך עצוב מה שקרה לאחיו.‬ ‫הוא אמור לחזור כל כך מהר?‬
‫עבר רק שבוע.‬
‫זה לא מבשר טובות.‬
‫המטפל שלי היה רושם לי המון כדורים.‬
‫כדי שאירגע.‬
‫בראש שלי יש בלגן רציני.‬
‫עלינו לעזור לו.‬
‫להסיח את דעתו.‬
‫הסחות דעת? ככה הם תופסים אותך.‬
‫הסחות דעת כמו הקשקוש של נחיתה על הירח.‬
‫אין בכלל ירח. זו הולוגרמה מזוינת.‬
‫והם מכחישים את זה.‬
‫בואו כולם, תתאספו. תיראו בחיים.‬
‫אני רוצה להציג את כולכם.‬
‫זה ג'ק.‬
‫ובכן, ג'ק. תכיר את שאקיר. שאקיר הוא…‬
‫אם להיטות הייתה מרק, הוא היה טובע בתוכו.‬
‫אני אוהב מרק.‬
‫מרק עדשים, מרק שעועית עם צ'ילי.‬
‫אתה מסורינאם? לא משנה,‬ ‫אצלכם אוהבים את זה.‬
‫זאת צ'ארלי. היא אוהבת להעמיק במחשבות.‬
‫יש לה מחשבות עמוקות מחוץ לקופסה,‬ ‫על כל מיני תיאוריות קונספירציה.‬
‫ממש לא.‬
‫זה מה שהם רוצים שתחשבי. אני מציינת עובדות.‬
‫אם יש לך ראש פתוח.‬ ‫-בטח, מותק.‬
‫וזה ברונו.‬
‫יש לך מזל שאתה לא אישה.‬
‫אתה לא, נכון? סתם בצחוק.‬ ‫אתה לא אישה, אתה שרירי…‬
‫אתה מוכן. ברנדה?‬ ‫-כן?‬
‫הייתה לה לאחרונה תקופה קשה, נכון, ברן?‬
‫המצב משתפר?‬
‫לא, הוא לא. אגורפוביה, קנופוביה, מה שתרצה.‬
‫ויש את דילן, שהיא מאוד מוכשרת.‬
‫ורמון, שהוא יהיה השותף שלך.‬
‫אז, רמון, ג'ק, רמון. אז…‬
‫ברוך הבא לשיטור עירוני.‬
‫תרצה לספר לצוות משהו על עצמך?‬
‫לא.‬
‫- כולם ביחד משיגים יותר -‬
‫חבר שלי. היי.‬
‫אתה נראה טוב, בנאדם.‬
‫אתה נראה כל כך טוב,‬ ‫שאני ממש דומע מהתרגשות.‬
‫אני מרגיש שהמדים האלה נועדו בשבילך.‬
‫פקח-חתיך.‬
‫יופי.‬
‫לא, התכוונתי ל…‬
‫בכל אופן, קדימה. בוא נלך.‬ ‫-מה נעשה?‬
‫זו הגישה הנכונה.‬ ‫העבודה הזאת היא עבודה משותפת.‬
‫ג'ק, רמון. רמון, ג'ק. אנחנו אחד.‬
‫אני נוהג.‬
‫אה… שנינו נוהגים.‬
‫הינה.‬
‫בקיצור, אנחנו שומרים על השכונה נקייה,‬ ‫בטוחה וראויה למגורים.‬
‫אנשים מעריכים את זה וזה ניכר. נהדר, נכון?‬
‫פקח מזוין!‬ ‫-כן. פשוט נהדר.‬
‫להשתטח!‬
‫תעופו מפה.‬
‫גבירותיי? אסור לעשן באזור הזה.‬
‫אסור לעשן?‬
‫אנחנו פה כבר חצי שעה.‬ ‫תחזירי את הזבל פנימה.‬
‫רק שתדעו שאתם הם אלה‬ ‫שאמורים לנקות את הרחובות.‬
‫רק שתדעי, אני לא עושה כלום.‬
‫אידיוט אחד, יצאת מדעתך? תקשיב.‬
‫זה לא היה הזבל שלי. זה הזבל שלי.‬
‫הבנת?‬
‫כן, תתחפף. אל תיגע בזה.‬
‫עופו מפה.‬
‫ואתה עומד שם ולא עושה כלום.‬ ‫הוא לגמרי לא בסדר.‬
‫זה היום הראשון שלו.‬ ‫-בוא נקווה שזה גם האחרון. אידיוט.‬
‫הכבוד שאנחנו זוכים לו ברחוב‬ ‫הוא הסיפוק שאנחנו לוקחים הביתה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אקדח.‬
‫אתה לא יכול לדעת. חכה, ג'ק.‬
‫לא, זה ריצ'י.‬
‫הוא משתלב מחדש בחברה.‬
‫לפני שנה אחיין שלו נורה.‬
‫שנה לפני כן הוא ירה בדוד שלו,‬ ‫ושדד את החנות שבה אימו עובדת.‬
‫אם נתגרה בהם, לא נוכל להגיע אליהם.‬
‫הם הולכים לכלא.‬
‫לא, תקשיב.‬ ‫-עכשיו תראו מה זה.‬
‫אנחנו פקחים, נכון? אנחנו לא שוטרים.‬
‫היי, חבר'ה, הכול בסדר?‬ ‫-לך ללקק תחת, נקבה.‬
‫רוצים קצת?‬
‫ג'ק, חכה.‬ ‫-היי, פקח. תפוס.‬
‫זה לא נתיב לאופניים, גברתי.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫שיהיה לך יום טוב.‬
‫אדוני, זה לא נתיב לאופניים.‬ ‫-אני יודע.‬
‫תחזור הנה.‬ ‫-ג'ק, לא.‬
‫רד מהאופניים. חרא.‬ ‫-מה עכשיו?‬
‫תירגע.‬
‫תרסיס פלפל? באמת?‬
‫ג'ק, אנחנו רק תופסים…‬ ‫-זה היה נתיב לאופניים?‬
‫כן, מבחינה חוקית… אתה חייב ללמוד לוותר.‬
‫יום טוב.‬ ‫-ראינו אותם קודם.‬
‫היי.‬
‫חתיכת…‬ ‫-ג'ק.‬
‫אתה צריך עזרה. אתה צריך את ישו.‬
‫ג'ק.‬
‫לעזאזל.‬
‫הביצים שלי. בבקשה.‬
‫טמבלים.‬
‫אני אתפוס אתכם.‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה.‬ ‫-זוז מהדרך.‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל. פשוט תיתן לי כבר דוח.‬
‫תישאר כאן.‬ ‫-אני לא יכול ללכת לשום מקום. אני באזיקים.‬
‫אתם. בואו הנה.‬
‫היי!‬
‫שבו.‬ ‫-היי, מה שרציתי לומר.‬
‫אני מכיר אותם כל החיים.‬ ‫-איך זה שאתם חופשיים?‬
‫המילה "קטין" מצלצלת מוכר, דביל?‬ ‫-קיבלנו קנס.‬
‫100 אירו, זה הרבה.‬ ‫-בשביל 100 קילו קוקאין.‬
‫קוקאין?‬
‫לא ידענו.‬ ‫-חשבנו שזה חול.‬
‫חשבתם שזה חול? מה?‬
‫אצל מי אתם עובדים?‬ ‫-ואתה?‬
‫אחר כך. אצל מי אתם עובדים?‬ ‫-רגע.‬
‫קוקאין? מה?‬ ‫-פקח, היית פעם שוטר, לא?‬
‫כן, זה היה הוא.‬
‫חקירות פליליות. כן?‬
‫שני הטמבלים האלה מעורבים ברצח של שוטר.‬
‫רגע. אתה מתכוון לקווין?‬
‫איך אתה יודע?‬ ‫-הוא היה אחי למחצה.‬
‫איך הכרת אותו?‬
‫הוא היה עמית לעבודה, בקושי הכרתי אותו.‬
‫אני יודע שאתם תספרו לי אצל מי אתם עובדים.‬
‫אנחנו לא מלשינים…‬ ‫-אם לא תדברו…‬
‫ג'ק. הם קטינים. אסור לנו לחקור אותם.‬
‫אנחנו לא יכולים לעצור אותם…‬
‫מוסא, מה קורה?‬
‫מה עשיתם שניכם?‬
‫הדלת הרוסה!‬
‫סליחה, גברתי. חבר'ה, לכו לבית הספר.‬
‫בית ספר? השעה 16:30.‬ ‫-אנחנו חייבים ללכת.‬
‫מי אתם?‬ ‫-סליחה, אנחנו פקחים.‬
‫צא מהבית שלי. עכשיו!‬
‫עופו.‬
‫מוסא, יוסף.‬
‫אם אגלה שאתם זוממים משהו,‬
‫אני הורגת אתכם.‬
‫אנחנו בשידור חי עם מצב שמתפתח ב…‬
‫היי. מי שחרר את הטמבל הזה?‬
‫הטמבל הזה הוא ריצ'רד ואן דר ולוד.‬
‫מי?‬ ‫-ממפעלי ואן דר ולוד.‬
‫מהאלפיון העליון.‬
‫הוא בונה את גורד השחקים‬ ‫הכי גבוה במרכז העיר.‬
‫טוב, זה הכול…‬ ‫-כן.‬
‫למה הוא רכב על אופניים? זאת אשמתו.‬
‫אני ממש רוצה לחבוט בכם עד אובדן הכרה.‬ ‫הוא עדיין מסתכל?‬
‫לא. החוקים חלים גם עליו. הבנת?‬
‫ג'ק צודק.‬ ‫-ובכן, לא.‬
‫אם אתה יכול להרשות לעצמך‬ ‫לקנות את העיר, לגרור אותה לים,‬
‫ולהפוך אותה לאי טרופי,‬ ‫אז חלים עליך חוקים שונים.‬
‫קדימה. הגיע הזמן להתרפס.‬
‫סליחה. על כל זה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫סליחה. זה לא היה מגניב.‬
‫תפסת אותם?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫הפקחים ממלאים את תפקידם?‬ ‫-הם גיבורים. נכון? תודה.‬
‫ברונו, נתראה מחר.‬ ‫-כן.‬
‫חכה. זה היה יום ארוך.‬ ‫היו לנו כמה עליות ומורדות…‬
‫לא השגנו כלום.‬
‫היי.‬
‫למה להיות כזה שלילי?‬
‫אנחנו פקחים.‬
‫כל יום אנחנו נלחמים ברחובות.‬
‫נלחמים? מה אתה יודע על לחימה?‬
‫שני אלה מעורבים ברצח.‬
‫הילדים האלה הם לא רוצחים.‬ ‫-איך אתה יודע?‬
‫הם לא האויב. הם רק צריכים עזרה.‬
‫אם נבריח אותם לאפלה, הם יאבדו לנצח.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך?‬
‫אתה מעמיד פנים שאתה עוזר לאנשים‬ ‫עם השטויות האלה של הפקחים,‬
‫אבל אתה מזויף. נכון?‬
‫אפילו כשמדובר ברוצחים של אחיך,‬
‫אתה פחדן.‬
‫לך תזדיין.‬
‫היי, תראו את הבחור הזה.‬
‫הבחור ההוא שם. עצור.‬
‫היי.‬ ‫-היי, בנאדם.‬
‫כסף וטלפון, אידיוט.‬
‫תירגעו, חבר'ה.‬
‫להירגע? נו כבר.‬
‫תזוז כבר.‬ ‫-כן, הינה. הטלפון שלי. רגע.‬
‫והארנק שלך.‬ ‫-בוא נישאר רגועים.‬
‫בוא לא, אחי.‬ ‫-ריצ'י.‬
‫מי זה הריצ'י הזה? בחור מצחיק, מה? מהר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה חושב שאני צוחק?‬
‫כן.‬ ‫-הכול. תן לי.‬
‫תיקח את המדים שלו.‬ ‫-רגע, מה?‬
‫אתה פקח, נכון? אחי, תוריד את המדים.‬
‫מה?‬ ‫-מהר.‬
‫אין לנו את כל היום. תזוז כבר. מהר.‬
‫הכול. כן, נכון?‬ ‫תראו אותו עכשיו, תראו אותו.‬
‫בוא נזוז.‬ ‫-תיקח לו את השרשרת.‬
‫לא את השרשרת. היא הייתה של אבא שלי.‬
‫זין על אבא שלך!‬
‫נזוז, אחי.‬ ‫-נזוז, בנאדם.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬ ‫-נתראה.‬
‫זה שוד!‬
‫אבא, לא, לא.‬
‫רמון, השרשרת שלי.‬
‫אבא. אני מצטער.‬
‫אני מצטער.‬
‫אבא, אני מצטער. אני מצטער, אבא.‬
‫מה יש שם?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫הבחור הזה עשיר.‬
‫היי!‬ ‫-מזדיין.‬
‫השרשרת שלי. עכשיו.‬
‫תראה אותו עכשיו.‬
‫לעזאזל. לך. עכשיו.‬
‫אנחנו חייבים ללכת. זוז.‬
‫קדימה.‬ ‫-תראה אותו.‬
‫תדרוס אותו.‬
‫לעזאזל.‬
‫השרשרת שלי.‬
‫תחזיר לי את השרשרת שלי.‬
‫סליחה.‬
‫הינה, השרשרת שלך.‬
‫אני סופר עד חמש.‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫זה בכל רחבי האינטרנט.‬
‫יום אחד איתך ו…‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא היה בסדר כשעזבתי אותו אתמול.‬
‫אסור לך לגעת בתיק הזה.‬
‫אתה פקח עכשיו.‬
‫אין פלא שהוא ירד מהפסים.‬
‫פקחים הם לא חכמים במיוחד.‬
‫צריך להתייחס אליהם‬ ‫כמו אל פעוטות עם קשיי תפיסה.‬
‫למה שמת אותי עם אח של קווין?‬
‫חשבתי שזה יעזור לך.‬
‫זה מספיק גרוע שמישהו מת.‬
‫ואם משהו יקרה לאחיו, רמון,‬
‫במשמרת שלנו…‬
‫זה יהיה…‬
‫יחסי הציבור הכי גרועים שיש.‬
‫נכון. וזו הסיבה שאתה תוודא‬ ‫שרמון יישאר בחיים.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫כן,כמו בסרט ההוא‬
‫שהם היו צריכים להציל את מאט דיימון.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫"להציל את מארק וואטני"?‬
‫לא.‬
‫"בין כוכבים"?‬ ‫-לא.‬
‫"אליסיום"?‬
‫לא, הוא על כדור הארץ.‬
‫"סוריאנה".‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫"אומץ תחת אש".‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫תמיד צריך להציל את הבחור הזה.‬
‫הנקודה היא שאין לך חיים מחוץ לעבודה.‬
‫אם רמון יקבל ולו שריטה אחת,‬
‫תוכל להגיד שלום לעבודה שלך.‬
‫עדיין אין קקי? לא?‬
‫קדימה, תעשה קקי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תיהנה.‬
‫רמון, אני…‬
‫הגיע הזמן להקיא. כן, טוב מאוד. קדימה.‬
‫כן? אחת, שתיים…‬
‫אתה מתכנן להתעלם ממני כל היום?‬
‫לא היום. נמאס לי.‬
‫שף, הזמנתי רול סלט. מה זה?‬
‫ג'ק, מישהו ירק מסטיק על הרצפה.‬
‫תעצור אותו, בבקשה.‬
‫מצחיק מאוד.‬ ‫-אתה נראה טוב בכחול.‬
‫זה חמוד. מצלמת גוף.‬
‫פנס קטנטן לאיש קטנטן.‬
‫אפשר לראות? ידיים למעלה.‬ ‫-היי, בנאדם! מה זה?‬
‫אני צריך את זה. טיפש.‬ ‫-תירגע.‬
‫כל הכבוד.‬
‫תנקי את החרא הזה או שאכתוב לך דוח.‬
‫לא שוב אתה.‬
‫תנקי את זה. עכשיו!‬
‫למה אתה מקשיב‬ ‫לפטפוטי הפות המיובש של דה קונינג?‬
‫היא אמרה לי לא להתקרב לתיק של קווין.‬
‫אבל למה?‬
‫כי אתה שמוק.‬ ‫-נכון.‬
‫משהו לא בסדר. הם ידעו לאן אנחנו הולכים.‬
‫מישהו דיבר.‬
‫דה קונינג.‬
‫הוא מכונה קטנה לחרא.‬
‫נמאס לי! תנקי את זה. עכשיו.‬
‫לא הבאתי שקיות.‬
‫ומה זה?‬
‫זה חדש לגמרי.‬
‫תנקי את זה.‬
‫נו, זה לא היה כזה קשה, נכון?‬
‫אני אשים עין על דה קונינג.‬
‫אני איתך, אחי.‬
‫היי.‬
‫צעצוע חמוד. מה זה, לעזאזל?‬
‫היי.‬
‫תזרוק לי את האלה.‬ ‫-תפוס.‬
‫לך תביא.‬
‫עמיתים משוגעים שלי.‬ ‫-שלום ואהבה, חבר'ה.‬
‫הם הזכירו את אחי?‬ ‫-הם עובדים על זה.‬
‫הם דיברו עם מוס וסף?‬ ‫-הם יודעים מה צריך לעשות.‬
‫אני יודע איפה הם. בוא נלך לשם.‬ ‫-לא. היי.‬
‫צדקת.‬
‫הם קטינים, נכון? אנחנו לא יכולים‬ ‫לחקור אותם. וכל השטויות האלה.‬
‫לא. הזמנים השתנו.‬
‫אנחנו חיים בכאן ובעכשיו. זה תלוי בנו.‬
‫בוא נלך, ג'ק.‬ ‫-אבל…‬
‫רואה את הבחור שם?‬ ‫הוא מגייס את הילדים האלה.‬
‫כדי להפוך אותם לחיילים.‬
‫בום.‬
‫הוא חמוש.‬
‫בוא נקרא לגיבוי.‬
‫רגע. תסתכל שם למעלה.‬
‫אתה רואה את הילד? הוא התצפיתן.‬
‫כן. כפי שאמרתי.‬
‫מטומטם אבל לא טיפש. בוא נלך.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫אתמול כלום לא עצר אותך.‬
‫זה היה אתמול. הוא חמוש ומסוכן.‬
‫בינגו. תראה. מוס וסף.‬
‫משהו עומד לקרות.‬
‫טוב, תישאר כאן, בסדר? אל תזוז.‬
‫למה מה תעשה?‬
‫טוב, אני אשאר.‬
‫היי, אתם במרחק 50 מטרים מקו המים.‬
‫תעודות שחייה, בבקשה.‬
‫מה?‬ ‫-שחייה?‬
‫ג'ק, הבאת תעודות שחייה? לא?‬
‫קדימה.‬
‫וואו.‬ ‫-בוא.‬
‫תירגע, גבר.‬ ‫-אל תזוז. ג'ק, האזיקים שלך.‬
‫אזיקים?‬ ‫-ג'ק, קדימה.‬
‫הינה.‬
‫בסדר. לא, תן לי את המפתח.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-זה איננו.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הגיע הזמן לרקוד, בחורים.‬
‫אתם עצורים.‬
‫על מה?‬
‫על תקיפת שוטר בזמן מילוי תפקידו.‬
‫לא נגענו בך.‬
‫לעזאזל.‬
‫רמון. תירגע, בנאדם. תירגע.‬
‫הביצים שלי.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-ג'ק, תעזור לי.‬
‫למה אתם עושים את זה? למה?‬ ‫-אין צורך…‬
‫היי, רמון.‬ ‫-למה?‬
‫מי אמר לכם לרוקן את המכולה?‬
‫אין לנו מושג.‬ ‫-חשבנו…‬
‫בבקשה.‬ ‫-בסדר, בסדר.‬
‫ג'ק, תציל אותי.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫דבר, או שהוא ימשיך.‬ ‫-זה מספיק.‬
‫אני רואה את האור. אני רואה את ישו.‬
‫אז?‬ ‫-אני רואה את ישו.‬
‫משפחת בוכרי.‬ ‫-מה?‬
‫משפחת בוכרי.‬
‫ב"דריפטקיקר", מסלול קרטינג בצפון.‬
‫קשקוש. משפחת בוכרי היא ספקית הקוקאין‬ ‫הגדולה ביותר ברוטרדם.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫עכשיו לכו לישון.‬
‫אתם תספרו לאימא שלנו?‬
‫לכו לבית הספר מחר, ואני לא אספר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אבל תזכרו.‬
‫אתם חייבים לי.‬
‫ראמון, תודה. קח את זה בקלות.‬ ‫-תודה.‬
‫אני רוצה לדעת?‬
‫למה אנחנו כאן? כל כך רחוק מהעיר?‬
‫אני אבדוק מאחור. תשגיח על האופניים.‬
‫שותף.‬
‫ארבע שנים באקדמיה לשוטרים‬ ‫ואני מוצא את עצמי עם השטוי…‬
‫- דריפטקיקר‬ ‫מסלול קארטינג -‬
‫זה מה שיש.‬
‫הבלגן בנמל הקפיץ את המחיר.‬
‫תפסיק להתבכיין, או שהעסקה מבוטלת.‬
‫אידיוט אחד.‬
‫מה הקטע? אנחנו במקום של משפחת בוכרי.‬
‫מסלול הקארטינג הזה‬ ‫הוא כיסוי אידיאלי להלבנת כספים.‬
‫אמרת כינוי?‬ ‫-כינוי שמינוי. תקשיב, אחי.‬
‫ראש המשפחה היא יסמינה בוכרי.‬
‫היא כאן.‬
‫אני רואה אותה. אני רק אציץ פנימה.‬
‫הבחור בתספורת המאלט הגיע. תיזהר.‬
‫אז תעכב אותו. במקום לקשקש איתי.‬
‫אלפא, זולו, טנגו, בצ'טה. רות עבור.‬
‫רמון? לעזאזל.‬
‫וואו, ברצינות?‬
‫רגע.‬
‫לא, שום דבר.‬ ‫אוכל להביא לך את החומר הערב.‬
‫כן. מעולה.‬
‫מים, בבקשה.‬
‫אנחנו לא מוכרים מים, גבר.‬
‫- חומר ניקוי, ביצים, חזה עוף -‬
‫כוס מים.‬
‫היי. מה? מה לעזאזל, בנאדם?‬
‫- אני מתחת לשולחן. תרחיק את בוכרי מכאן -‬
‫- הצילו! -‬
‫אפשר לדבר עם המנהל, בבקשה?‬
‫אתה מבין, הייתי עד לעבירה.‬
‫על איזו עבירה אתה מדבר?‬
‫הרגע חלפתי על פני מסלול הקארטינג,‬ ‫והיה לי בפה טעם של דלק.‬
‫זה לא תקין, כשיש ילדים בסביבה.‬
‫גברת בוכרי, את יכולה לבוא?‬
‫יום טוב.‬
‫לא ידעתי שפקחים יכולים לשתות בזמן העבודה.‬
‫זה מים.‬
‫שיהיה לך יום נעים, גברתי.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫היי, איזה צירוף מקרים.‬
‫מה אתה רוצה, פקח מזוין?‬
‫תעודת זהות.‬
‫תעודה, בבקשה.‬
‫היי, חובבן. בוכרי בדרך חזרה אליך.‬
‫אתה עושה משהו מטורף, בנאדם?‬
‫וואו.‬ ‫-אתה רוצה להשתולל?‬
‫אתה חושב שזה חכם? לירות בשוטר בתפקיד?‬
‫אז מה? מה? מה?‬
‫שידור חי. 24 שעות ביממה.‬
‫בנג, בנג. תפוס אותי אם אתה יכול, חרא.‬ ‫-עצור. אל תזוז.‬
‫היי, רמון.‬
‫אתם לא אמורים להיות בבית ספר?‬ ‫-בית ספר? היום שבת, בנאדם.‬
‫אחרת נראה…‬
‫תיזהר, גבר.‬ ‫-זוז מהדרך!‬
‫סליחה.‬
‫היי. לעזאזל.‬
‫סליחה, אחי. ביי.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫זוזו מהדרך, חברים.‬
‫אני אוהב את טורקיה.‬
‫לעזאזל!‬
‫רמון!‬
‫וואו. לעזאזל.‬
‫רמון! היי.‬
‫מה עשית לקווין?‬ ‫-מי זה קווין, לעזאזל?‬
‫אחי.‬ ‫-אתה הפקח המשוגע. תעזוב אותי בשקט.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-בפעם האחרונה.‬
‫מה עשית לאחי?‬ ‫-פקח משוגע.‬
‫קווין.‬
‫היי.‬
‫קדימה. אחי.‬
‫מה זה, לעזאזל? היי.‬
‫הפקח הזה מטורף.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-אני עף מפה.‬
‫אתה נשאר, או שאזרוק אותך שוב מהגשר.‬
‫איפה הקוקאין?‬ ‫-קוקאין?‬
‫תגיד לנו…‬ ‫-פקח משוגע.‬
‫אנחנו מצייתים לכללים.‬ ‫-איזה כללים? כללים של מי?‬
‫אם אספר לך, אמות.‬
‫אני נשבע.‬
‫תסתלק מפה.‬
‫זה לא של משפחת בוכרי. גם הם נשדדו.‬
‫זו מלחמת כנופיות, ידידי.‬
‫נשמע מסוכן.‬
‫זו משימה למחלקת חקירות פליליות, הבנת?‬ ‫-אחי.‬
‫אתה רואה כאן את מחלקת חקירות פליליות?‬ ‫הם כאן?‬
‫אני לא רואה אותם. את מי אני רואה?‬
‫אני רואה את ג'ק. אני רואה את רמון.‬
‫רמון, ג'ק. ג'ק, רמון.‬
‫אנחנו ביחד, אחי. יש לנו רק זה את זה.‬
‫אז מה אתה רוצה לעשות?‬
‫תעזור לי למצוא את הרוצח של אחי?‬
‫כן או לא?‬
‫אוקיי. אם אעזור לך,‬
‫תצטרך להבטיח לי משהו. חכה.‬
‫תחשוב לפני שאתה פועל.‬ ‫-לחשוב. כן. בסדר.‬
‫לפני שתפעל.‬ ‫-שאפעל.‬
‫ו…‬
‫תקשיב לי.‬ ‫-להקשיב.‬
‫לחשוב, להקשיב, כל מה שאמרת הרגע.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי אתה השותף שלי.‬
‫פקחים רעים לכל החיים!‬
‫בוא נלך.‬
‫ג'ק. רמון.‬ ‫-קדימה.‬
‫בוא נעשה את זה!‬
‫בוא נלך!‬
‫בהתחלה חשבנו שתפסנו את משפחת בוכרי בביצים.‬
‫אבל גם הם נדפקו. אז…‬
‫היי, אני האחראית כאן.‬
‫יש סכסוך. סכסוך. למשפחת בוכרי יש סכסוך.‬
‫עם מי הסכסוך? זו השאלה.‬
‫עכשיו, החרמת זיקוקים לא חוקיים…‬
‫המתחרה הכי גדול של משפחת בוכרי‬ ‫הוא סמיתס, סוחר המכוניות ברחוב קוורדייק.‬
‫הם מתחרים על המקום הראשון.‬ ‫הם היו מאחורי עסקת ההונאה ההיא באוקטובר.‬
‫אתה לא מתכוון לרדוף אחרי סמיתס, נכון?‬
‫נוכל לחזור לעבודה שלנו? זיקוקים לא חוקיים.‬
‫אז… סמיתס.‬
‫זה מידע טוב.‬
‫עבודה מצוינת, חבר'ה. אתם…‬ ‫-רמון.‬
‫אני גאה בכם. בוא נלך.‬ ‫-אתה פיצוץ, רמון.‬
‫היי, האופניים שלי.‬ ‫-כן, בנאדם. מצאנו אותם.‬
‫אנחנו? אני. אתה רצית למכור אותם‬ ‫ובכסף לקנות קבב.‬
‫לא הגענו שנינו יחד כדי‬ ‫לתת לו את האופניים שלו?‬
‫נו, כן.‬
‫רציתי להגיד שאני מצטער.‬
‫על אחיך, אתה יודע?‬
‫זה נורא.‬
‫אנחנו לוחמים.‬
‫ואנחנו גברים. גברים לא בוכים, נכון?‬
‫אנחנו הגברים אמיצים, כמו לוחמים.‬ ‫-"אנחנו הגברים"?‬
‫אתה בכית ב"פרוזן". ראיתי אותך.‬
‫אני בכיתי? לא, זה בגלל הגלוטן.‬ ‫אני אוכל יותר מדי גלוטן וזה מנפח אותי.‬
‫אתה פשוט אוכל יותר מדי. זהו.‬
‫בכל אופן, אתמול היה קטע מדהים.‬ ‫בדיוק כמו בסרטים.‬
‫איך קפצת. זה היה קרוב.‬ ‫-הכול.‬
‫מדהים.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫תודה שהחזרתם לי את האופניים.‬
‫אתם לא אמורים להיות בבית ספר?‬ ‫-בית ספר? היום יום ראשון.‬
‫בכל אופן, יש לכם שיעורי בית.‬
‫אני צריך לטפל בכמה דברים.‬ ‫תעשו כמיטב יכולתכם, חבר'ה.‬
‫זה היה מוזר.‬
‫שיהיה ברור, אנחנו רק נצפה בסמיתס.‬
‫ונסתכל קצת מסביב?‬ ‫-אין מצב.‬
‫שלושת הכללים של מארב הם לצפות, לרשום ו…‬
‫לא יודע, לא לעשות משהו טיפשי.‬
‫אם רק נתפוס את זה…‬
‫היי, תקשיב. תעשה כמוני והכול יהיה בסדר.‬
‫למה אנחנו תמיד עושים כמוך?‬ ‫למה אף פעם לא עושים כמוני?‬
‫יש לי רעיונות נהדרים.‬ ‫-אתה לא מוביל פה.‬
‫תעמיד פנים שאתה כותב דוח.‬ ‫-למה להעמיד פנים?‬
‫אנחנו פקחים. כבר כתבתי כמה.‬
‫למה אתה כותב דוחות?‬ ‫אנחנו צריכים להעמיד פנים.‬
‫אלוהים.‬
‫הם חנו באופן לא חוקי.‬ ‫-כן, על הראש שלך.‬
‫לעזאזל.‬
‫הבחור הזה היה בפשיטה.‬
‫איך אתה יודע?‬ ‫-הנעליים שלו.‬
‫הם היו בדוח.‬
‫קדימה. לעזאזל, בנאדם.‬
‫- סמיתס סוכנות רכב -‬
‫קדימה.‬ ‫-עוד כמה זמן? אני…‬
‫סתום את הפה.‬ ‫-עבדתי על הרגליים במכון הכושר.‬
‫זה כואב. יש לי התכווצויות.‬ ‫לך יש שוקיים עבות, לי אין.‬
‫סמיתס, איפה אתה?‬
‫הייתי צריך את זה.‬
‫אתה באמת לובש מכנסיים קצרים?‬
‫הפולנים בפנים. זה קורה הערב.‬
‫ב-22:00. חגב ועכברוש.‬ ‫-להביא את החבר'ה?‬
‫תביא כמה שיותר, הנאצים האלה מפוקפקים.‬
‫נאצים? הפולנים לא היו נאצים.‬
‫הנאצים פלשו לפולין. בשנת 1939.‬
‫כוחות קרקע עם סיוע אווירי.‬
‫לא אכפת לי. חייבים לשנע את החרא הזה.‬
‫אין בעיה. אז הפולנים…‬ ‫-ניקו.‬
‫ב-22:00. חגב ועכברוש. הבנת?‬
‫ותבוא פיכח, למען השם.‬
‫סליחה, בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫במכנסיים הקצרים שלך.‬
‫טוב.‬
‫היי, אפשר להגיד משהו?‬ ‫-כן.‬
‫יש לך ריח טוב.‬
‫לא בקטע מיני, אבל יש לך ריח טוב.‬
‫עכברוש וחגב?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אני יודע.‬ ‫-מה?‬
‫לא, זו הייתה אגדה, נראה לי.‬
‫שלום, שמשון ויובב.‬
‫אתם מזמינים או מחכים לחשמלית?‬
‫גן החיות בליידורפ.‬
‫כמובן.‬
‫זהו זה.‬
‫לשם הולכים ילדים לראות חגבים ועכברושים.‬
‫גאון.‬
‫עכברוש וחגב?‬ ‫אני יודע לאן אתם צריכים ללכת.‬
‫כן, קרוב לרחוב של האקסית שלי, אניטה.‬
‫הזבל הזאת.‬ ‫היא עזבה אותי בשביל חיית מחמד אקזוטית.‬
‫היא תמיד רצתה לצאת לספארי,‬ ‫אבל לא היה לה כסף.‬
‫עכשיו היא גרה ברובע האפריקני.‬
‫אני לא רוצה להיות מרושע,‬ ‫אבל בדלת שלה עברו יותר בחורים‬
‫מאשר במרכז פליטים ממוצע.‬
‫שף. עכברוש.‬
‫אנחנו לא מוכרים אותם.‬ ‫נסה במסעדה הסינית, להם יש הכול.‬
‫אה, בטח התכוונת לכתובת.‬
‫אמרתי לך לספור עד עשר.‬ ‫-ספרתי תוך כדי ריצה לכאן.‬
‫זה ריבוי משימות, שותף. תראה.‬
‫קדימה, זוז.‬
‫חגב.‬ ‫-כן, תמשיך ללכת.‬
‫כמו גלגל ריצה לעכברים, רק בגדול.‬ ‫-תמשיך ללכת.‬
‫עד 2012, הייתה כאן משרפת פסולת. קח את זה.‬
‫הבחור קנה את המגרש‬ ‫והפך אותו לפארק שעשועים.‬
‫אחרי כל השנים האלה…‬ ‫-ניקו.‬
‫לעזאזל. אני מרגיש ערום בלי אקדח, גבר.‬
‫אז דמיין שגם הם ערומים.‬ ‫-מה?‬
‫כשאני לחוץ, אני מדמיין את כולם ערומים.‬
‫אתה לא?‬ ‫-תפסיק לזיין במוח.‬
‫רק כשאני לחוץ.‬
‫זה הם?‬ ‫-לא, זה משמר החופים.‬
‫ברור שזה הם, אידיוט.‬
‫מקום מעניין.‬
‫כן, עד 2012, זה היה…‬
‫אני לא שם זין.‬
‫איפה החומר?‬
‫סוף סוף, פושעים אמיתיים.‬
‫טעון ומוכן.‬
‫סוף סוף תפסנו את הצוות מקיבופליין.‬
‫זיקוקים? מה?‬
‫יש להם נשק אוטומטי ואתם מביאים זיקוקים?‬
‫למה איחרתם כל כך?‬ ‫-הוא רצה לעבור דרך קיילווג.‬
‫כדי לבדוק אם עדיין יש שם פרוצות.‬
‫מה? זה כבר לא רובע החלונות האדומים.‬
‫רציתי שהיא תראה איך זה היה פעם.‬
‫למה שארצה משהו כזה?‬ ‫-היי, גם עובדי מין הם בני אדם.‬
‫אחוות נשים וכל זה?‬ ‫עד לאן הדרדרה התנועה לשחרור האישה?‬
‫סיימת?‬
‫זאת אומרת, זה היה מגעיל,‬ ‫אבל בכל זאת מיוחד.‬
‫ברונו.‬ ‫-חבר'ה. יש להם נשק אוטומטי.‬
‫אתקשר לצוות הקודם שלי לגיבוי.‬
‫מאוחר מדי, הם סיימו.‬ ‫אם הקוקאין נעלם, אין לנו ראיות.‬
‫חרא. טוב, אני צריך לחשוב.‬
‫יש לי תוכנית. תקשיבו,‬ ‫תלכו לשם ותחכו לסימן ממני.‬
‫איזה סימן?‬ ‫-לך. זה יהיה ברור.‬
‫טוב, חכה. תקשיב.‬ ‫אני חושב שכדאי שאני אעשה את זה. בסדר.‬
‫תחפה עליי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-משטרה. אתם מוקפים.‬
‫תרדו על הברכיים. שימו ידיים‬ ‫על הראשים המזוינים שלכם.‬
‫רמון שם.‬
‫לא, תכבה את זה.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫פאבל.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בוא הנה.‬
‫היי.‬ ‫-אני בא.‬
‫אתה לא חמוש, בנאדם.‬
‫לעזאזל, הוא חמוש.‬
‫היי.‬
‫רמון? רמון.‬
‫פקח מטורף.‬
‫אבא היה כל כך גאה בך.‬
‫עצור או שאני יורה.‬
‫זרוק את האקדח. תסתובב.‬
‫תזרוק את האקדח המזוין שלך.‬ ‫-לאט לאט.‬
‫תסתכל עליי. הרגת את אחי, קווין פינאס.‬
‫קווין? אבל…‬ ‫-היי. תוריד את זה.‬
‫פקחים? באמת?‬
‫היי.‬ ‫-למה לכל אלה מברבנד יש ראש קשה?‬
‫כבר אי אפשר להכות חשודים.‬
‫ככה זה עכשיו?‬
‫אפילו בימים עברו,‬ ‫מעולם לא היינו מכים בפנים.‬
‫זה צפוי מדי.‬
‫היינו מכים…‬
‫או ככה.‬
‫כן? כן.‬
‫אני מבין. עכשיו הבנתי.‬
‫אני מבין. זה העניין.‬
‫היי.‬ ‫-זה בשביל קווין.‬
‫תעצור אותו.‬ ‫-תירגע.‬
‫הוא היה אחד מהטובים שבאנשיי.‬
‫מה אמרת?‬
‫הוא נתן לי מידע, ובתמורה‬ ‫הוספתי כסף לקרן הפנסיה שלו.‬
‫מה?‬
‫זה קצת מוגזם שאני צריך לנקות את הבלגן שלך.‬
‫אני אשמח ל…‬ ‫-לא.‬
‫תישאר שם ואל תיגע בכלום.‬
‫ותמות, בבקשה. לאט. גם אתה.‬
‫קדימה, יש לנו עשר דקות.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, בטח.‬
‫אל תהיה מדוכא.‬ ‫אני יודע בדיוק מה אתה צריך.‬
‫טיול ברחוב קיילווג.‬
‫או מרק טורקי.‬ ‫-ג'ק.‬
‫היי, מה קרה בבית הרדוף?‬
‫קווין היה מושחת.‬
‫הוא לקח שוחד מסמיתס.‬
‫לא רע, בנאדם.‬
‫אבל קצת צהוב.‬
‫אני…‬
‫ידעתי שמישהו מושחת, אבל…‬
‫לא ידעתי שזה הוא.‬
‫למה הוא היה צריך למות?‬
‫למה לעזאזל הוא היה צריך למות?‬
‫אולי הוא ידע יותר מדי.‬
‫הוא שיקר לי כל הזמן הזה.‬
‫הוא מעולם לא אמר לי כלום.‬
‫אף אחד.‬
‫אף אחד מהעמיתים שלו לא אמר כלום.‬
‫מישהו בטח ידע, נכון?‬
‫בפעם האחרונה שהוא היה כאן,‬ ‫הוא עמד איפה שאתה עומד.‬
‫הסתכלנו אחד לשני בעיניים.‬
‫הייתי גאה בו מאוד.‬
‫הערצתי אותו.‬
‫אתה יכול להיות זה שכולם מעריצים, טוב?‬
‫אתה לא חייב לאף אחד כלום.‬
‫לא לאחיך.‬
‫טוב?‬
‫או אפילו לאבא שלך, בסדר?‬
‫אתה שולט בגורל שלך, בנאדם.‬
‫כמוך?‬
‫אולי, אבל…‬
‫אני הרבה יותר חתיך.‬
‫יש לנו רק זה את זה, מה?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-לא. ואתה?‬
‫גם.‬
‫תראה, בנאדם. תראה.‬
‫הם חושבים שהם יכולים‬ ‫לפוצץ שני פקחים ולהימלט? אין מצב.‬
‫אני קורא לכל הפקחים בדרום.‬
‫קוד אדום.‬
‫פולקסווגן שחורה,‬ ‫מספר אייץ' וי- זד 41- קיי.‬
‫אני רואה אותה.‬
‫אתה לא יכול לזרוק פה דברים.‬ ‫-חכי ותראי.‬
‫גולף שחורה ברחוב ויילדזאנג‬ ‫לכיוון זונהוף.‬
‫הפולקסווגן אותרה. החשוד בורח.‬
‫רגע. הוא בדרך למרכז העיר.‬
‫אני רואה אותו. יוצא למרדף.‬
‫החשוד עזב את הרכב,‬ ‫הוא נכנס הרגע לבניין מאחור.‬
‫- משטרה -‬
‫לעזאזל.‬
‫אז הבחור הזה מנסה לפוצץ לנו את הראש,‬ ‫ומיד הולך להסגיר את עצמו?‬
‫זה מפוקפק בטירוף.‬
‫לא, זה הרבה יותר גרוע מזה.‬ ‫-מה?‬
‫מי שעומד בראש אחראי לזה.‬
‫המלך וילם אלכסנדר מפוצץ אותנו?‬ ‫ומקסימה עוזרת לו?‬
‫לא המלך. המפקדת דה קונינג.‬
‫מה?‬ ‫-כן, ידעתי.‬
‫ומעולם לא חשבת לעצמך, "בוא נספר לרמון"?‬
‫לא הייתי בטוח.‬
‫"רמון היקר, למרות שאני לא בטוח,‬
‫המפקדת שלי כנראה מנסה לפוצץ לנו את הראש."‬
‫ארבע שניות. מה נעשה עכשיו?‬
‫מה? תניח את זה.‬
‫בסדר.‬
‫ג'ק.‬ ‫-ראית את דה קונינג?‬
‫למה?‬
‫זה אומנם נשמע מצחיק,‬ ‫אבל היא ניסתה לפוצץ אותנו.‬
‫בום. הבנת? סליחה.‬ ‫מצטער, אחי, אני מאוד מתוח.‬
‫זה היה…‬
‫רימון יד.‬
‫אני צריך לחזור על הכול?‬ ‫-רק כדי שאבין.‬
‫למה שלא תתחיל בהתחלה?‬
‫לא משנה. לא.‬
‫קדימה, חבר'ה. אנחנו יוצאים לסיבוב. בואו.‬
‫ג'ק.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫היי, גווידו. אנחנו לא צריכים אליבי?‬
‫האליבי היה תוכנית א'. היא נכשלה.‬
‫אנחנו בתוכנית ב' עכשיו.‬ ‫תנסה לעמוד בקצב, אחי.‬
‫למה אתה נראה כל כך מבולבל?‬
‫חשבתי שסיימנו להיום. הרגע בלעתי כדור.‬
‫מהר, אני צריך ללכת למסיבה.‬ ‫-אתה צוחק, נכון?‬
‫אני לא רוצה לדעת את זה. אמרת שתטפל בזה.‬
‫אני מטפל בזה עכשיו, מה לעזאזל?‬ ‫-אל תצעק.‬
‫המבצע הולך לכם חלק.‬
‫היי.‬
‫חזרת לחיים? מעולה.‬
‫נראה לי שאתם מתחברים כי כולכם מושחתים.‬
‫זו בדיוק הסיבה שלא נתנו לך להוביל אף פעם.‬
‫אתה מתייחס אלינו בבוז,‬ ‫כאילו אתה יותר טוב מאשר כולנו.‬
‫יותר טוב מכולנו.‬
‫אחי. קווין.‬
‫גם הוא היה חלק מהצוות שלכם?‬
‫אני מתגעגע לקווין, בנאדם.‬
‫הבחור הזה רצה לפוצץ את כל המבצע.‬
‫שיזדיין. פתאום הוא רוצה לעשות‬ ‫את הדבר הנכון.‬
‫לא תתחמקו מזה, טמבלים.‬
‫גבר, אנחנו מוגנים מכל הכיוונים.‬
‫דה קונינג, נכון?‬
‫ברור שלא, היא טיפשה יותר מהפות שלה.‬
‫ההגנה שלנו מגיעה מגבוה.‬
‫ממש מגבוה. פשוטו כמשמעו.‬
‫לך תזדיין.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אתה תצטרף לשותף שלך קווין בתוך זמן קצר.‬
‫ואתה תהיה עם אחיך.‬
‫אה, הוא לא הזכיר את זה?‬ ‫שג'ק וקווין היו שותפים?‬
‫רמון, אני יכול להסביר.‬
‫הוא שכב ממש לידו כשפוצצתי לאחיך את המוח.‬
‫רבותיי, שלבו ידיים בבקשה.‬
‫ותתפללו. תתפללו.‬
‫תתפללו.‬
‫אלוהים היקר, קבל בבקשה את האנשים האלה‬
‫ופתח את שערי הפנינה בבואם בשער.‬
‫האנשים האלה חטאו,‬
‫אך בדיוק כפי שאנו חטאנו,‬ ‫כך נכפר על חטאינו.‬
‫לעזאזל.‬
‫תירה.‬
‫אתה לא יכול, נכון?‬
‫אני אוהב אותך, בנאדם.‬
‫לא, אני מצטער. אני אוהב אתכם.‬
‫ג'ק, בבקשה.‬ ‫-אקדח.‬
‫היי, תביא את האקדח שלו.‬ ‫-תראה.‬
‫ג'ק.‬ ‫-תשתוק.‬
‫היי. אקדח!‬
‫קדימה!‬
‫רדי על הברכיים.‬
‫חקירות פליליות. ג'קסון קינטה‬ ‫מבקש גיבוי במתנסרלאן.‬
‫התקבל. ניידות בדרך למתנסרלאן. עבור.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫תרביץ לי.‬
‫"תרביץ לי"?‬
‫מה אתה חושב שזה? סרט?‬
‫איבדתי את אחי.‬
‫אני האמנתי לך.‬
‫יש כאן רק פחדן אחד.‬
‫וזה אתה.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫לא הולכים באמצע ויכוח.‬
‫היי. גם את כאן?‬ ‫-זוז.‬
‫ג'ק.‬
‫אמרתי לך לא להתקרב לתיק הזה.‬
‫אני שמחה שלא הקשבת.‬
‫למרות שזה מביך שמי שפתר את התיק זה פקח.‬
‫ההעברה שלך מבוטלת. ברוך שובך. ברכותיי. יש.‬
‫היי.‬
‫יש חדש לגבי גווידו?‬ ‫-שום דבר.‬
‫אנחנו נמצא אותו. אל תדאג.‬
‫רמון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫נראה לי שאני אתפטר.‬
‫משיטור עירוני.‬
‫להתפטר? לעולם לא תתפטר מהעבודה הזאת.‬
‫עד כדי כך את מזלזלת בי?‬ ‫-לא.‬
‫הלב שלך נמצא בעבודה הזאת.‬
‫ומה זה עוזר לי?‬
‫הפושעים נהנים מהגנה מגבוה.‬
‫מה המקום הכי גבוה ברוטרדם?‬ ‫-היורומאסט?‬
‫לא כמו…‬ ‫-מגדל זלמהייבן.‬
‫את תמיד מנסה להתעלות מעליי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אתה מתכוון למגדל ואן דר ולוד.‬ ‫-אלוהים, ברונו.‬
‫אבל זה המגדל היחיד שחשוב.‬
‫מגדל ברונו.‬
‫תורן ברונו. ברונו הגדול.‬
‫ברונו? אכפת לך לכסות את זה במגבת?‬
‫כמובן. מאחר שביקשת בנימוס, אעשה זאת בשמחה.‬
‫ברונו? אמרת מגדל ואן דר ולוד?‬ ‫-כן, הוא בבנייה.‬
‫הבחור הזה היה בכל מקום שאליו הגענו.‬
‫- חברת ואן דר ולוד -‬
‫תוריד את המעלית, אני צריך להסתתר.‬
‫היי, אני נשבע. אתה…‬
‫היי, עצור.‬
‫תירגע.‬
‫הכול מתחיל להתפוצץ‬ ‫והחבר'ה האלה יורים כמו משוגעים.‬
‫אנחנו לכודים. אין דרך החוצה.‬
‫בכל אופן. למרבה המזל, כולנו שרדנו בסוף.‬
‫כן, כולכם חוויתם משהו נורא‬ ‫שגרם לכם לטראומה.‬
‫תזדקקו לייעוץ.‬
‫העירייה לא תשלם על זה, אז זה תלוי בי.‬
‫איזו טראומה? בטורקיה אנחנו מכינים מרק…‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫אף אחד לא מת, חוץ מכמה בחורים‬ ‫שבקושי הכרנו מהיחידה השנייה.‬
‫איך את מחזיקה מעמד, ברן?‬
‫לא הייתי שם.‬ ‫-לא, אבל גם לך הייתה חוויה טראומטית.‬
‫ודיברנו על זה. זה קשור לאבא שלך.‬
‫לא, לכלב שלך. אני מתבלבלת.‬
‫נעזוב את זה. זו רק דוגמה.‬
‫ברונו, חבק אותה.‬
‫מה?‬ ‫-תן לה חיבוק.‬
‫בטח כבר החזקת אישה בזרועותיך.‬
‫כן, אבל אף פעם לא ככה.‬
‫ציר בקר. עצמות שוקיים וברכיים,‬ ‫מבושלות במשך 24 שעות.‬
‫הדלת שלי תמיד פתוחה.‬ ‫-היי, רמון בסביבה?‬
‫למה אתה כאן?‬ ‫-איפה רמון?‬
‫בודק משהו.‬
‫למה אתה צריך אותו?‬ ‫-יש דברים שעליי להסביר.‬
‫מה הוא בודק?‬ ‫-משהו גבוה מאוד.‬
‫הזכרתי את מגדל ואן דר ולוד‬ ‫והוא רץ החוצה.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫תמיד הכול קורה במגדלים.‬
‫מגדלי התאומים, מגדלי טראמפ,‬
‫מת לחיות, שר הטבעות.‬
‫מחברים את הנקודות למעגל מושלם.‬
‫למרות שכדור הארץ שטוח.‬
‫לא נראה לי שהרשיתי לך להביא מישהו.‬
‫למה לעזאזל הבאת אותו לכאן?‬
‫זה לא רעיון שלי.‬ ‫-אני לא יכול להתעסק עם זה.‬
‫תסדר את זה.‬ ‫-טוב, תשאיר את זה לי.‬
‫נתתי לו אגרוף בבטן, תפסתי אותו,‬ ‫בעטתי בו. הוא נפל. זה היה מטורף.‬
‫חתונות, בנאדם.‬ ‫פשוט תחזיק מעמד. אנחנו מכירים כבר שנים.‬
‫זה מגניב, אתה מבין?‬
‫הלו?‬ ‫-זה ג'ק, מחקירות פליליות.‬
‫ג'ק הפקח.‬ ‫-מה? איך השגת את המספר שלי?‬
‫אחי, הם עצרו אותנו, יש להם את הפרטים שלנו.‬
‫אני שומע אתכם.‬ ‫-מה אתה רוצה מאיתנו?‬
‫רמון זקוק לעזרתכם.‬
‫היי, ג'ק? אתה מזהה את הרכב הישן שלך?‬ ‫-עבר צביעה, הכול.‬
‫היי, גבר.‬
‫מהר יותר, בנאדם.‬
‫היי, מה אתם חושבים שאתם עושים?‬
‫אתה עיוור או מה?‬ ‫אנו בונים טירת חול בשביל אימא שלך.‬
‫אנחנו בונים את המגדל הכי גבוה בהולנד.‬
‫תלך לעבוד, יא עצלן.‬ ‫אה, עכשיו אתה מערב אותם?‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, תתחפפו.‬
‫היי, מה קורה פה?‬
‫תניח את האקדח.‬ ‫אני רוצה לבדוק את הרישיון שלך.‬
‫נתפסתם, חארות קטנות.‬
‫כולם הולכים הביתה בשקט, נכון?‬ ‫-אין צורך להתקשר למשטרה.‬
‫אני סיימתי עם הדרדסים.‬
‫אתם תשלטו מצפון לנהר, ואתם תשלטו בדרום.‬
‫אם מישהו מכם יחצה את הנהר, אני אדאג לכך‬
‫שאף אחד מכם לא יקבל אפילו גרם מהמוצר.‬
‫והסכסוך ביניכם נגמר ברגע זה.‬
‫אם תשמרו על תרבותיות, יהיה הרבה לכולם.‬
‫אני בחור רודף שלום.‬
‫אבל אם לא תשתפו פעולה, אני אהרוג אתכם.‬
‫כן.‬
‫כן, אני אהרוג אתכם.‬
‫זה ברור?‬
‫מעולה. אני מקווה שלעולם לא אצטרך‬ ‫לראות אתכם שוב.‬
‫גווידו, תוודא שהבעיה הקטנה ההיא מטופלת.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫לעזאזל.‬
‫היי.‬
‫לעזאזל.‬
‫רגע. גווידו, ואן דר ולוד,‬ ‫בוכרי, סמיתס, כולם עובדים ביחד.‬
‫ואתה פשוט נכנס, רגוע לגמרי?‬
‫ללא דאגה בעולם, לגמרי לבדך?‬
‫ולא עולה בדעתך שאולי אתה צריך…‬
‫על מה אתה מדבר? אני כאן כדי להציל אותך.‬
‫עופו מפה.‬
‫פקחים מזוינים.‬
‫אה, כן?‬
‫קדימה. הינה. תירה בי.‬
‫קדימה. תירה.‬
‫תסתכל עליי כשאני מדברת אליך.‬
‫אני אבוא לרדוף את החלומות שלך בכל לילה.‬
‫אני הרוצחת ברנדה קרוגר.‬
‫אני אבוא אליך. אני שם. זה בידי, חבר'ה.‬
‫וואו.‬ ‫-על הקרקע.‬
‫תפסנו אותו.‬
‫מצטער, אחי.‬
‫תעצרו את כל מי שעוזב את הבניין.‬
‫ג'ק?‬ ‫-כן?‬
‫אנחנו פה ביחד, נכון?‬
‫למה הוא תמיד חייב להרביץ לאנשים?‬ ‫-קדימה.‬
‫קדימה, אני אעלה על הבאה.‬ ‫-עוד יותר טוב.‬
‫טיפש.‬
‫אסור שיראו אותי אחרי הירי.‬ ‫-ואותי אפשר?‬
‫שיתוף הפעולה איתך היה טעות.‬
‫תקשיב, יש לי תוכנית.‬
‫ואן דר ולוד יכול לעזור לנו.‬ ‫-אה?‬
‫נפליל אותו ברצח.‬
‫רגע. איזה רצח?‬
‫זה.‬
‫בתור התחלה.‬
‫תיהנה מהנוף כל עוד אתה יכול, חבר.‬
‫אתם כאן? למה אני לא יכול להיפטר מכם?‬
‫כי אנחנו פקחים.‬
‫כמו שוטרים, רק יותר אכזריים.‬
‫לא, זה ממש לא ככה. הוא חדש, עדיין בהכשרה…‬
‫פעם שלישית גלידה.‬
‫ואן דר ולוד, תעשה איתי עסקה.‬ ‫-איזו עסקה?‬
‫למה לי?‬ ‫-כי אחרת תצטרך להסביר את הגופה במעלית.‬
‫ואת שתי הגופות שבקרוב אזרוק.‬
‫גווידו, מה שאתה עושה הוא חסר טעם.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי הכול מצולם.‬
‫לעזאזל.‬
‫שידור חי, מותק.‬
‫לא, רמון!‬
‫שאקיר, זאת רק המצלמה.‬ ‫-מה?‬
‫אה.‬
‫אני רוצה מסוק לאיי הבהאמה וזהות חדשה.‬
‫מכונית חדשה.‬
‫אף חדש וחברה חדשה.‬
‫אוקיי.‬
‫תטפל בזה בשבילי, בסדר?‬
‫תמסור לאחיך ד"ש.‬ ‫-גווידו.‬
‫בני זונות. בנאדם.‬
‫אתה עושה יותר צרות מקווין. מה אתה עושה?‬
‫בני זונות. ג'ק, תראה.‬
‫כולם סביבך מתים.‬
‫היי. קדימה.‬
‫חבר'ה…‬
‫ג'ק.‬ ‫-כן?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני גמור.‬
‫אתה ביום ספא?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-הוא עדיין יכול ללכת או מה?‬
‫לא, הוא סיים.‬
‫אם זה חשוב, עשה זאת בעצמך.‬
‫לא, אני אטפל בזה.‬
‫היי, תקשיב. אתה עדיין יכול להתחרט.‬
‫עוד לא מאוחר מדי.‬
‫אימא שלך לא לימדה אותך‬ ‫לעצור לפני שדברים רעים יקרו?‬
‫יש דרך חזרה.‬
‫אתה פשוט לא מבין.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫אני שומע אותך.‬
‫אני רואה אותך.‬
‫אל תזוז.‬ ‫-תירגע, אחי.‬
‫עדיין יש תקווה.‬
‫כדי ליצור עולם טוב יותר‬ ‫אנחנו צריכים לעבוד יחד, מותק.‬
‫ג'ק, רמון, ואן דר ולוד.‬
‫אנחנו צוות החלומות.‬
‫נכון, ג'ק? צוות החלומות.‬
‫מי אמר שזה מה שאני רוצה?‬
‫בסדר. תקשיב.‬
‫אף פעם לא מאוחר מדי‬ ‫לקבל את ההחלטה הנכונה.‬
‫פשוט תעשה מה שהלב שלך אומר לך.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫משטרה.‬
‫על הברכיים. עכשיו. רד למטה.‬ ‫-תוריד את האקדח. תעזוב את האקדח.‬
‫לא, באמת. סיימתי עם זה.‬ ‫אני צריך מקום משלי.‬
‫הגיע הזמן לבית משלי.‬
‫כן, בית משלך.‬ ‫-איפה מצאתי אותך? ברצינות.‬
‫לא, דילן, בית משלנו.‬
‫לגור יחד. שנינו. בבית.‬
‫כידידים?‬
‫או…?‬
‫ברונו לדילן.‬ ‫-כאן.‬
‫איפה הם?‬ ‫-איפה אתם?‬
‫רמון שם?‬ ‫-ברונו.‬
‫למה אני צריך לבוא איתך?‬
‫הינה הם. רדו למטה, תישארו למטה.‬
‫היית חשאית כל היום. מה…‬
‫מה אנחנו עושים כאן?‬
‫היי, מה עשית למקום הזה?‬
‫כדורגל שולחן? איך?‬
‫כי הרווחת את זה.‬
‫הפתעה!‬
‫איך…? לא.‬
‫איך?‬
‫לא הרגשת, נכון?‬
‫מעולה, נכון?‬
‫ג'ק, אבל איך?‬
‫כשאתה מחסל שתי כנופיות סמים גדולות‬ ‫בעיר הזאת, הקהילה אסירת תודה.‬
‫אנחנו רוצים נאום.‬
‫נאום!‬
‫ארגנתם את הכול ממש טוב.‬ ‫לא היה לי מושג מכלום.‬
‫אני אוהב לדבר, אבל כרגע אין לי מילים. זה…‬
‫זה היה גורם לקווין גאווה.‬ ‫אני יודע. אני מרגיש את זה.‬
‫ואם הוא היה כאן היום, הוא היה אומר‬
‫מה שאבא נהג לומר.‬
‫כולנו פה ביחד.‬
‫ג'ק, אתה באמת נראה טוב במדים האלה.‬
‫כן!‬
‫חקירות פליליות. עבודת החלומות שלי.‬
‫דוד שלי היה שוטר בכפר בטורקיה.‬
‫לקחתי לו את האקדח. הייתי בן ארבע.‬
‫נפלט ממנו כדור בטעות‬ ‫ופגע בישבן השמאלי של סבא שלי.‬
‫אז יש לי ניסיון עם אקדחים.‬
‫נהדר. נתקשר אליך.‬
‫היא לא תתקשר.‬ ‫-אני בטוח שכן.‬
‫אז אני מבינה ששניכם רוצים להישאר פקחים?‬
‫אתה לא רוצה לחזור לחקירות פליליות,‬ ‫ואתה לא רוצה להצטרף.‬
‫לא, תודה.‬
‫סליחה, המפקדת.‬
‫אין בעיה.‬
‫גול!‬
‫לא הוגן.‬ ‫-זה היה נבדל.‬
‫שלוש נקודות, לא רק אחת.‬
‫אבל לא רע בשביל שני זקנים.‬
‫אתם לא אמורים להיות בבית ספר?‬ ‫-בית ספר?‬
‫היום יום ראשון. מגיע לנו יום חופש.‬ ‫-כן.‬
‫היום יום חמישי, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫30 שניות יתרון פתיחה?‬
‫תרגום כתוביות: נירית שינמן‬