Linişte, vă rog!
Ţine-l!
Acţiune!
Când intri pe platou,
nu poţi să nu fii copleşit...
VOCE MATTHEW MODINE ACTOR
...de generaţiile de actori, cineaşti, scenarişti,
designeri de costume...
Pune unul pe numărul opt!
Linişte, băieţi!
Scena 26, dubla trei.
Tot ceea ce înseamnă studioul, ce s-a întâmplat
pe acest teren, pe această parcelă...
Ştii să fluieri, nu-i aşa, Steve?
Îţi ţugui buzele şi sufli.
...este ceva magic.
Pare că pluteşte ceva în aer.
Eşti un vrăjitor, Harry.
Fantome sau ceva de genul ăsta.
Întotdeauna am depins de bunătatea străinilor.
Entuziasmul pe care îl simţi...
DIN CE SUNT CROITE VISELE
...ştiind că o să te plimbi pe străzile
pe care au mers acei cineaşti şi actori incredibili
este foarte profund.
Este un loc magic.
Stai puţin!
Încă n-ai auzit nimic.
Din prima zi în care am păşit pe platou,
ştiţi voi, marcat cu marele WB...
S-a simţit de parcă am dat lovitura.
Bine ai venit la Sherwood, domniţă!
Pentru mine, Warner Bros. a însemnat Hollywoodul.
Varietatea de filme, vedetele de cinema...
Încă îl iubesc din toată inima pe bărbatul pe care l-am ucis.
Nici nu trebuie să vezi un logo.
Spui numele şi înţelegi că este
un gigant al Hollywoodului. Ne-a oferit cinematografia.
Fondat la începutul epocii cinematografice
de către o familie de vizionari opulenţi...
Cred că acei tipi erau reţeta perfectă de nebunie.
...cu rivali invidioşi...
Nu auzi multe poveşti despre bunătate
când vine vorba de Jack L. Warner.
Mă distrugi!
...Warner Bros. a clădit o moştenire pe celuloid...
În cinstea ta, puştoaico!
...care ne oglindeşte sufletele.
Filmele mainstream încearcă mereu să reflecte societatea.
Attica!
Se vede asta în producţiile Warner Bros. de-a lungul deceniilor.
- Sunt... - Sunt!
Un revoluţionar!
Asta simt când mă gândesc la Warner.
Realizări artistice foarte îndrăzneţe care au dus la un mare succes.
MAREA MAHMUREALĂ
Am pornit la drum!
Warner Bros. expune poveşti
nu doar Americii, ci întregii lumi.
KONG: INSULA CRANIILOR
PORTOCALA MECANICĂ
O sută de ani mai târziu,
Warner Bros. încă împinge limitele cinematografiei...
Şi începem!
...cu poveşti înflăcărate transmise pe toate platformele...
Da!
...modelează ceea ce suntem acum...
A trebuit să lupt toată viaţa.
...şi ceea ce am putea deveni.
Ne aşteaptă o noapte aprigă.
300 - EROII DE LA TERMOPILE
TROIA
Cred că televiziunea trebuie să arate diversitatea lumii.
Bazinga!
Care-i treaba, moşule?
Haide, fă-mi pe plac!
Ce zi! Ce zi minunată!
Mergem înainte!
FURTUNA PERFECTĂ
Warner Bros. a rezistat o sută de ani datorită misiunii iniţiale.
Să poarte cultura mai departe prin poveşti bune.
CĂPITANUL BLOOD
TÂLHARII
Şi-au purtat luptele
şi cred că îşi merită respectul.
100 DE ANI DE WARNER BROS. LUCRURILE DIN CARE SUNT CROITE VISELE
PLATOUL 2
PLATOUL 6
Cu toţii mergem la cinematograf.
Şi mergem cu ideea că vrem să fim distraţi,
vrem să ni se spună o poveste.
Iar poveştile sunt puternice.
Când relatezi o poveste grozavă, poţi să influenţezi minţi.
Iar fraţii Warner au înţeles asta.
Jack Warner avea o regulă: dacă lucrai la un film,
trebuia să ai o întâlnire cu el în birou.
Toate marile vedete au trecut pe aici.
Aceasta este faimosul Şoim Maltez.
Are o semnificaţie specială pentru mine, pentru că,
la sfârşitul filmului, Humphrey Bogart a fost întrebat ce este,
iar el a spus...
ŞOIMUL MALTEZ 1941
Lucrul din care sunt croite visele.
Şi asta facem în fiecare zi.
Lucruri din care sunt croite visele. Deci, Şoimul Maltez.
Iată-i pe fraţii Warner!
Ei au pus bazele acestui loc,
spunând poveşti grozave.
Nu doar pentru a distra,
ci şi pentru a avea un impact real.
Cu asta au fost diferiţi fraţii Warner,
când priveşti înapoi o sută de ani.
Este o poveste americană incredibilă.
Pe culmile secolului al XX-lea,
Tinseltown vibra la fiecare colţ.
Publicul american,
obişnuit cu filme noi în fiecare săptămână,
râvnea la mai mult.
Oricine avea o cameră de filmat şi destulă iniţiativă voia să ia parte la acţiune.
REGIZOR
Pe atunci, Hollywoodul era o fărâmă din ce e acum.
Străzile erau încă prăfuite.
Nu creau doar o formă de artă, ci şi o industrie.
Până în 1918, companiile de succes
care urmau să devină studiouri, cum ar fi Paramount, Universal şi MGM,
cumpărau magazine independente
şi construiau oraşe împrejmuite în interiorul oraşului.
Nou sosiţi,
o gaşcă de fraţi hotărâţi pe nume Warner
se lupta pentru a-şi ridica afacerea.
Trebuie să înţelegeţi că cei care au fost acolo de la început
erau brutali, se războiau pentru succes.
Trebuia să fii dur. Ei erau băieţi duri de pe stradă.
Absolut nemiloşi.
Nu erau consideraţi a fi fondatorii clasici
ai unui studio. Aceia erau de la MGM.
Fără vedete de cinema, şi cu o concurenţă rigidă,
fraţii Warner erau pe punctul de a da faliment,
dar soarta le-a oferit o şansă.
Celebrul star de la Hollywood, Rin Tin Tin.
Aveau mari probleme,
iar Rin Tin Tin a fost filmul care a salvat studioul.
Un erou neaşteptat care face ceva incredibil.
PATTY JENKINS REGIZOR
Este un film clasic. Iubim câinii
şi adorăm poveştile cu eroi la început de drum.
Pe măsură ce soseau mii de scrisori
de la fani, precum şi sute de mii de dolari după fiecare film,
aventurile lui Rinty le-au umplut buzunarele fraţilor.
Rin Tin Tin, idolul canin al Americii.
A fost un moment important şi o poveste de familie
care a început foarte diferit de opulenţa Hollywoodului.
Harry, Abe, Sam şi Jack erau copii de imigranţi evrei
care au fugit de persecuţia din Polonia în anul 1880.
NEPOATA LUI HARRY WARNER
În copilărie erau săraci lipiţi pământului.
Vindeau ziare, lustruiau pantofi.
Nu au absolvit şcoala.
Dar, când erau foarte tineri, tatăl lor le-a spus:
"Atât timp cât rămâneţi împreună, veţi fi puternici."
America a fost mereu locul în care au venit oamenii
care voiau să scape de represiunile politice.
Fraţii Warner au urmărit această tradiţie.
Ai ocazia să munceşti din greu, să ai un vis,
indiferent de cât de nebunesc ar fi.
Visul fraţilor li s-a arătat la o pâlpâire de lumină electrică.
Erau la Pittsburgh, lucrau la un magazin de îmbrăcăminte.
Sam auzise despre cinematografele de buget.
L-a luat pe Harry şi s-au dus să vadă The Great Train Robbery.
Au stat să-l vadă de trei ori, până li s-a cerut să plece.
Au ieşit afară, uitându-se la oameni cum îşi puneau monedele pe taler.
Au bătut palma şi au spus: "Am intrat în industrie."
DIVERTISMENT RAFINAT PENTRU DOAMNE ŞI DOMNI
Drumul fraţilor Warner din PA până în LA
a fost pavat cu decizii riscante.
Au cumpărat un proiector şi au înfiinţat un cinematograf.
Au împrumutat bani ca să se implice în distribuţie
şi au profitat de acest succes pentru a face filme.
PRODUCŢIILE DUQUESNE, SUPERIOARE
Harry era expertul în finanţe,
Abe se ocupa de proiecţii şi de distribuţie,
Sam era vizionarul,
iar Jack se ocupa de producţie.
Jack era cel mai mic dintre fraţi,
iar Harry era cel mai mare,
aşa că şi-a asumat rolul de lider de la început.
Asta a dat startul multor dispute viitoare,
dar, iniţial, a părut că lucrează bine împreună.
ISTORIC DE FILM
În 1923, au înregistrat firma sub numele de Warner Brothers Studios.
În sfârşit, gaşca de intruşi
îşi găsise propriul loc la Hollywood.
Dar îi aştepta ceva şi mai măreţ.
Trebuie să înţelegeţi că, la acea vreme, filmele sonore erau dezastruoase.
Folosirea sonorului, care se încercase doar pentru ştiri şi scurtmetraje...
aducea numai probleme.
Oamenii mergeau la cinematograf şi aruncau cu roşii în ecran,
deoarece gurile oamenilor nu erau
sincronizate cu sunetele pe care le produceau.
"FILME SONORE" HUIDUITE
Sam Warner era pasionat de sunet.
Era convins că tehnologia sunetului ar putea revoluţiona cinematografia,
şi considera că era esenţială
în crearea unei experienţe cinematografice realiste
şi pentru ca Warner Bros. să obţină un avantaj în faţa concurenţei.
Sam a fost cel care a înţeles ce oportunităţi putea aduce sunetul.
Nimeni nu mai era interesat de sunet.
Toată lumea era mulţumită să proiecteze şi să se uite la filme mute.
Prima tentativă Warner de a sincroniza sunetul...
"ARUNCĂ-L ÎN TEMNIŢA SF. ANGELO!"
...a inclus o orchestră şi efecte sonore.
A fost o realizare emblematică, dar a fost doar un crâmpei din ce urma.
CÂNTĂREŢUL DE JAZZ
Prietenii de nădejde sunt întotdeauna greu de găsit
Apoi, au plusat cu o poveste care deja avea succes pe Broadway...
AL JOLSON "CÂNTĂREŢUL DE JAZZ"
...şi cu un interpret care era faimos în întreaga lume.
Staţi puţin!
Încă nu aţi auzit nimic.
În acea perioadă, Al Jolson era probabil cel mai popular interpret din America.
Cântăreţul de jazz a fost inspirat de viaţa lui Jolson,
povestea fiului unui cantor evreu
care a încălcat tradiţiile familiei pentru a cânta muzica iubită.
"ÎNDRĂZNEŞTI SĂ CÂNŢI JAZZ!"
Dar, când oamenii urmăresc acum Cântăreţul de jazz, sunt şocaţi
să-l vadă pe Al Jolson cu machiaj negru.
Nu era nici neobişnuit, nici şocant la acea vreme
pentru fanii lui Al Jolson,
fiindcă acestea erau spectacolele pe care le făcea.
Mami!
Machiajul negru pe scenă era incredibil de comun.
A fost dintotdeauna controversat.
Publicul de culoare era adesea deranjat
de modul în care acel machiaj le caricaturiza
identităţile şi practicile culturale.
Dar aceasta este o poveste mai complexă pe care o observă oamenii
atunci când o decontextualizează.
De fapt, există postere
care-l înfăţişează pe Jackie Robin nemachiat,
şi apoi, cu personajul său cu machiaj negru,
pentru că asta semnifica
separarea dintre adevărata lui identitate de fiu de cantor
şi traiectoria emoţională pe care a avut-o
încercând să hotărască pe ce drum o ia în viaţă
şi personajul lui de scenă.
Înfăţişând personaje cu machiaj negru în cea mai riscantă miză a lor,
fraţii Warner au profitat de popularitatea caricaturii rasiale.
În prezent, Cântăreţul de jazz este problematic...
ACTOR / REGIZOR
...dar nu înseamnă că la acea vreme nu a fost revoluţionar.
ASCULTAŢI-I VOCEA REALĂ
Nu a fost un lucru bun pentru oamenii de culoare.
De fapt, daunele
provocate de poveştile acelei epoci...
faţă de culturile din întreaga lume...
Sunt de toată jena.
În ciuda conţinutului profund tulburător,
Cântăreţul de jazz i-a proclamat pe fraţii Warner drept inovatori
a căror viziune şi curaj vor schimba permanent industria cinematografiei.
CINEMA WARNER AL JOLSON - "CÂNTĂREŢUL DE JAZZ"
Cu Jolson în prim-plan,
fraţii ştiau că o să vândă bilete.
Restul depindea de tehnologie,
care era scumpă şi dificil de întreţinut.
Corporaţia Western Electric
dezvolta o tehnică pentru a lipi sunetul şi imaginea
numită Vitaphone.
Pionierul sunetului pe rolă a fost Sam Warner,
care a muncit aproape până la epuizare.
SPECIALIST ÎN FILM
Pentru a realiza visul lui Sam,
fraţii Warner s-au împrumutat până la refuz.
Sam era entuziasmat de tehnologie,
iar Harry a strâns banii.
A ipotecat casa de pe Rossmoor ca să plătească pentru producţie.
DE VÂNZARE PROPRIETARUL PLEACĂ
Tipii ăştia erau nişte pariori.
Au pariat tot ce au avut.
Doamnelor şi domnilor, triumful suprem al studioului Warner Brothers,
Al Jolson în Cântăreţul de jazz.
FILMUL CU JOLSON ESTE UN SUCCES
Biletele la cinematograful Warner Brothers s-au epuizat cu săptămâni în avans.
JOLSON STÂRNEŞTE INTERESUL
În seara lansării, munca lui Sam a dat roade.
CINEMA WARNER, NEW YORK
Cum îţi place?
Încă n-aţi văzut nimic.
Fraţii făcuseră istorie...
JOLSON DĂ LOVITURA CU CEL MAI MARE SUCCES AL LUI
...dar niciunul dintre fraţi n-a participat la premieră.
Sam murise cu o seară înainte.
SAM L. WARNER MOARE LA SPITALUL DIN LA CEDEAZĂ ÎN FAŢA PNEUMONIEI
Sam a fost atât de consumat de dorinţa de a perfecţiona procesul Vitaphone
şi de dorinţa ca filmul Cântăreţul de jazz să iasă cât mai bine,
încât s-a spetit tot mai tare
până când a ajuns să fie răpus.
Sam Warner a fost marele Warner.
I-a implicat pe fraţii Warner în cinematografie.
NEPOTUL LUI JACK WARNER
Păcat că a murit timpuriu!
Momentul cel mai întunecat al lui Jack a fost când i-a murit fratele Sam.
CÂND PIERZI UN FRATE, GĂSEŞTI UN ALTUL AL JOLSON.
Faptul că Sam a murit cu o seară înainte de premieră
este o tragedie.
Dar se pare că fraţii
au înţeles că proiectul în care s-au implicat
era mai presus decât ei înşişi.
Erau implicaţi într-o misiune mai importantă.
Moartea lui Sam a lăsat un gol în familie,
dar moştenirea lui era vădită.
Al Jolson, al cărui film a pornit revoluţia filmelor sonore,
o aduce pe soţia Ruby Keeler la Hollywood.
Producţia filmului Cântăreţul de jazz a costat 500.000$
şi a avut venituri de trei milioane de dolari,
lansând Warner Bros. direct în liga mare.
Întrecerea a început.
Din ce în ce mai multe cinematografe se dotează cu sunet,
producătorii se grăbesc să termine filmele mute în producţie
înainte să fie prea târziu.
Doar în anul 1928 au produs 36 de filme cu sunet sincronizat,
punând celelalte studiouri în dificultatea de a ţine pasul.
Ideea de a introduce sunetul în filme
a fost la fel de importantă precum internetul în societatea noastră.
A forţat Hollywoodul aproape să se reinventeze.
Cameramanii şi tehnicienii au trebuit să-şi reînveţe meseria
pentru a folosi şi microfoane.
Actorii ale căror voci nu se potriveau cu aspectul lor
s-au văzut lăsaţi deoparte.
CÂINII NU VORBESC.
În locul lor au venit
actorii de teatru.
Personaje pline de viaţă şi îndrăzneţe.
Pe noi cum ne-ai lăsat în pace?
Ne-ai scuturat la fiecare pas.
Dacă aflu că am o şansă să scap de aici,
şi trebuie să mătrăşesc pe cineva,
fii sigur că de tine o să mă ocup primul.
O să te implici în asta şi o să-ţi placă.
De la 14 ani, cu ce m-am ales?
Numai cu bărbaţi mârşavi!
La fel şi scenarişti care să scrie replici.
Replici iuţi şi tăioase.
Afară, contesă!
Cât timp au trotuare, ai de muncă.
Pentru unele femei, bărbaţii sunt o necesitate în casă.
Eu mai bine îmi iau un canar.
Cu un mare influx de capital, fraţii au început să cheltuiască...
WB CUMPĂRĂ CINEMATOGRAFELE SKOURAS
...cumpărând lanţuri de cinematografe rivale.
Întâi, National Studios şi platoul său imens de filmări din Burbank.
Dar competiţia pentru actorii de top era aprigă
din cauza presiunii loialităţii brandului.
CE SPECTACOL! CE VEDETE!
Un public devotat care ar reveni
în mod constant să-şi vadă vedetele preferate.
Pentru a controla costurile,
Jack Warner şi directorii altor studiouri au conceput sistemul contractual.
Nişte cătuşe de aur care rezervau actorii, scenariştii şi regizorii studiourilor
pentru stagii exclusive de şapte ani.
Oamenii care mergeau la filme în anii '30 şi '40
nu se uitau la recenziile filmelor.
Era ca şi cum...
"Vreau să văd un film cu Humphrey Bogart."
"Am fost să văd un film cu Clark Gable."
Warner Bros. a înţeles sistemul vedetelor.
Deşi unii au strâmbat din nas la aceste restricţii,
nimeni nu voia să rămână fără muncă,
mai ales după 1929.
Data de 29 octombrie, Marţea Neagră.
Stocurile se prăbuşesc cu 16 milioane de acţiuni pe zi.
A fost un deceniu marcant în istoria Americii.
Ceva cu care nu ne putem identifica acum.
Amploarea distrugerii economice
cu care s-au confruntat majoritatea familiilor în anii '30.
La începutul Marii crize economice,
filmele rămăseseră un mod de divertisment relativ ieftin
şi o pauză binevenită de la suferinţa populaţiei.
Dar, pentru fraţii Warner, care cunoşteau sărăcia îndeaproape,
filmele erau şi o modalitate de a se conecta cu vieţile spectatorilor.
Warner Bros. era un studio care se adresa clasei muncitoare.
Asta nu înseamnă că celelalte studiouri
evitau clasa muncitoare,
dar Warner Bros.
se lăudau cu asta. Era identitatea lor.
Am veşti proaste pentru tine.
Restructurăm, iar noii angajaţi trebuie să plece.
După ce mi s-a stricat Rolls-Royce-ul, am luat-o pe şinele de tren.
Cel puţin nu trebuie să stăm la coadă pentru o supă.
De ce am rămas în intriga asta?
N-o să câştigăm nici cât să ne cumpărăm un coşciug decent.
Pentru scenariu şi producţie, fraţii Warner au apelat la Darryl F. Zanuck,
un ajuns din clasa muncitoare ca ei,
ale cărui instincte pentru scenarii de succes
l-au făcut să fie scenaristul preferat al fraţilor mai bine de un deceniu.
Darryl Zanuck avea mereu urechea plecată către popor,
ştia ce motivează publicul să plătească 10 cenţi sau 25 de cenţi
pentru un bilet de film, într-o perioadă când toată lumea era strâmtorată.
Merge bine afacerea, nu?
Da, destul de bine.
Cât de bine?
Warner Bros. făceau filme controversate.
OLIVER STONE REGIZOR
Şi erau dispuşi să facă ceva diferit.
Au făcut filme cu gangsteri.
Nişte filme foarte îndrăzneţe de care MGM nu s-ar fi apropiat.
Mi-aş dori să fii o fântână
ca să leg o găleată de tine şi să te scufund!
Gangsterul ca erou.
Oamenii vor să vadă ascensiunea,
dar vor să vadă şi declinul.
The Public Enemy nu a avut pic de sentimentalism.
A avut cel mai lipsit de compromisuri final pe care l-am văzut.
Reprezintă cât mai exact adevărul lumii de atunci.
Extravaganţa, fanfaronada,
euforia de a acumula atât de multă putere şi bani...
apoi, lucrurile o iau la vale, ceea ce e mereu adevărat.
ÎNGERI CU FEŢE MURDARE 1938
Filmele Warner Bros. deveniseră mai îndrăzneţe
decât îşi imaginaseră vreodată oamenii.
Tratau subiecte despre droguri,
despre prostituţie,
abuz domestic.
Warner Bros. nu făceau doar filme.
Le şi schimbau.
Spre deosebire de musicalurile sclipitoare produse de celelalte mari studiouri,
ei au introdus un format nou.
Un amestec de eroi duri, tipic lor,
şi o doză considerabilă de spectacol şi cântec.
Obraznică, obscenă Ţipătoare, agitată
STRADA 42 1933
Strada 42!
Strada 42, legendara dramă din culisele unui teatru,
tratează intrigile din spatele scenei unui musical de pe Broadway
pe fundalul unei imagini a New Yorkului plin de infracţionalitate.
- Bine, o să-i spun. - Da, păi...
Când te uiţi la un film ca Strada 42,
fraţii au ceva ADN de gangsteri.
REGIZOR, MARELE GATSBY
"Orice ar fi, haideţi să dărâmăm zidurile
şi să producem un val de şoc."
Am fost inspirat de multe dintre musicalurile timpurii.
MARELE GATSBY 2013
Gatsby e un film cu gangsteri cu foarte multe elemente din musicaluri.
Mare parte din limbajul cinematografic teatral
vine din acea perioadă, din epoca de aur
în care fraţii Warner făceau şi musicaluri, şi filme cu gangsteri.
Warner Bros. a continuat să explodeze
şi să refacă forma musicalurilor până la sfârşitul anilor '30.
Arma nu atât de secretă a studioului
a fost coregraful şi regizorul Busby Berkeley.
Ne uităm la unul dintre platouri şi vedem un cor la repetiţii.
Iată-l pe Busby Berkeley, celebrul regizor de dans
şi creator al celor mai mari spectacole de dans de pe ecrane.
Când vezi coregrafiile lui Busby Berkeley,
te întrebi cum le-a realizat.
Stratificarea, scara şi precizia...
Te întrebi cum a făcut-o.
Născut la Los Angeles din părinţi actori de vaudeville,
Berkeley şi-a perfecţionat arta
în cu totul alt tip de teatru.
Începând cu 25 aprilie 1915,
a început bătălia pentru Gallipoli şi Dardanelles.
Ca locotenent de infanterie în Primul Război Mondial,
făcea exerciţii militare cu câte o mie de soldaţi odată,
practicând manevre sincronizate complicate.
PARADA AURULUI 1935 1935
Bus a avut mereu darul
de a fi un mare coregraf, desigur,
dar a fost şi un matematician foarte bun,
aşa că abilităţile lui de a rezolva ecuaţiile matematice
atât ale mişcările dansatorilor,
cât şi ale unghiurilor camerei
au fost la un cu totul alt nivel.
Pentru a arăta picioare bine proporţionate,
Berkeley a patentat o scenă rotativă.
Film după film, s-a întrecut pe sine
cu elemente caleidoscopice gândite să uimească publicul.
Fac repetiţii foarte meticulos
ca să fie totul aşa cum îmi doresc
şi să ştiu că au deprins mişcările,
apoi le spun că începem filmările a doua zi.
BUSBY BERKELEY COREGRAF / REGIZOR
Şi obişnuiam să gândesc la nesfârşit
şi să încerc să creez ceva
mai bun decât ce realizasem înainte.
Şi am făcut câteva lucruri destul de bune înainte.
Dar, în timp ce musicalurile Warner uimeau publicul,
a crescut şi presiunea pe interpreţi.
Dle March, au dansat toată noaptea.
Îi ţin aici chiar dacă durează o săptămână.
În acele vremuri, dansatorii dormeau pe platou.
Aveau pătuţuri pe platourile de filmare.
Îşi făceau numerele şi apoi dormeau trei ore,
pentru că atât de greu era să faci asta.
Acesta era nivelul de efort fizic necesar
pentru a reuşi să ducă la bun sfârşit scenele.
Totuşi, nu toţi interpreţii erau uşor de controlat.
George!
Bette Davis era relativ nou-venită,
croindu-şi drumul cu roluri în filme de mâna a doua,
când s-a răzvrătit pentru prima dată împotriva condiţiilor de muncă din studio.
N-am primit ordine de la nimeni
şi nu voi primi ordine de la nimeni.
Aş vrea să te sărut, dar abia mi-am spălat părul. Pa!
Decenii mai târziu, pe culmile carierei ei la Hollywood,
şi-a destăinuit conflictul timpuriu cu Jack Warner regizorului Ron Howard.
Când am cunoscut-o pe Bette Davis...
RON HOWARD REGIZOR / ACTOR
...am discutat despre cât de mult tânjeam după era contractelor studiourilor.
Fiindcă un regizor putea să aibă contract şi să facă două-trei filme pe an.
Şi ăsta e un lucru la care am visat.
Iar ea a zis: "Nu fi naiv!
Independenţa trebuie preţuită.
Mi-a luat 14 ani să-mi termin contractul de şapte ani,
fiindcă mă tot puneau în perioade de probă deoarece refuzam roluri
pe care Jack Warner insista să le fac."
Ştiu toate unghiurile,
şi cred că sunt destul de deşteaptă ca să fiu cu un pas înaintea lor.
A zis: "Într-o zi, m-au ameninţat cu suspendarea dacă mai refuzam un film,
aşa că m-am dus la biroul lui Jack Warner
şi m-am oprit la biroul secretarei,
iar ea a zis: «Nu, dl Warner e ocupat,
va trebui să stabilim o întâlnire, dră Davis.»"
Apoi, ea a spus: "Prostii!"
A trecut de secretară, a dat buzna în birou
şi a deschis larg uşa băii lui private.
El stătea acolo, pe toaletă, cu pantalonii în vine,
citind ziarul.
Ea a zis:
"Trebuie să vorbesc cu tine despre scenariul jalnic pe care vrei să-l fac."
Iar el a zis: "Suspendată!"
De la tine nu vrem decât un singur fel de pauză.
Şi anume să ne laşi în pace
şi să ne laşi să trăim cum credem de cuviinţă.
Sau îţi cer prea mult?
Certurile lui Jack Warner cu vedetele lui au fost subiecte suculente de bârfă
prin revistele de specialitate de la Hollywood.
'Neaţa!
Dar erau şi părţi mai bune la studio.
INTRARE STUDIO ACCES INTERZIS
Hei, tu! Întoarce-te!
Salutare!
Cum poţi să intri aşa? Cine te crezi?
Eu sunt Porky Pig.
Din primele lor zile în industrie,
Warner a folosit marketingul încrucişat pentru a face faţă greutăţilor economice.
CUMPĂRĂ BRUNSWICK
Au cumpărat o casă de discuri în 1930,
apoi au lansat un departament de animaţie pentru a ajuta la vânzarea hiturilor.
Îmi place să cânt despre Lună Şi despre iunie şi primăvară
Îmi place să cânt
Şi promovau filmele Warner.
Îmi place să cânt
Îmi place să cânt despre Lună Şi despre iunie şi primăvară
Îmi place să cânt
I CE ZICI DE O MICĂ SĂRBĂTOARE /I
Pe sunetul unui clopot de nuntă?
Aşa vei şti că o să obţii servicii
la Hotelul Lunii de Miere
Dar, când au văzut succesul lui Walt Disney...
Sunt un iepure!
...animatorii de la Warner au luat în serios animaţiile de comedie.
Ocupau pagini întregi în revistele de specialitate,
spunând că sunt cele mai amuzante lucruri, cu cea mai bună muzică.
În mod ciudat, nici nu minţeau.
Desene animate au angajat nu doar o armată de artişti graficieni,
ci şi întregi orchestre simfonice.
Tipii ăştia ştiau ce făceau.
HANS ZIMMER COMPOZITOR
Nu e numai un meşteşug uimitor, este şi artă.
E atât de multă indisciplină şi spirit în acest gen de muzică,
şi atât de multe cunoştinţe!
Cunoştinţe enciclopedice ale muzicii clasice.
NU ARĂTA CU DEGETUL!
Desenele Warner Bros. au însemnat totul.
Erau mai impertinente.
Erau mai amuzante.
Îţi trezeau sentimentul de anarhie.
Looney Tunes a adus zâmbetele pe chipul americanilor ca să uite de lacrimi,
pe măsură ce se adâncea Marea criză economică.
Vremurile grele au lovit Hollywoodul în 1933, cu un val de cinematografe închise
care au adus pierderi însemnate filmelor în toată ţara.
Cele cinci mari studiouri, inclusiv Warner,
au anunţat o reducere de 50% a salariilor în toate departamentele.
ACTORII AMENINŢĂ GREVĂ
RĂZBOIUL CIVIL AL FILMELOR
Răspunsul vedetelor a fost rapid.
James Cagney a ajutat la înfiinţarea Sindicatului Actorilor.
Darryl Zanuck, mâna dreaptă a fraţilor Warner,
a aflat că tăierile de salariu nu s-au aplicat şi la fraţi...
ZANUCK PLEACĂ DE LA WARNER
...şi a plecat să pună bazele unui nou competitor,
cunoscut sub numele de 20th Century Fox.
Apoi, într-o seară răcoroasă din martie 1934,
s-a aprins o scânteie...
într-un atelier cu utilaje de pe platourile Warner.
Multe dintre depozite erau pline cu nitroceluloză,
un element incredibil de inflamabil.
Înainte ca incendiul să ajungă la depozite,
nitroceluloza din interior a început să ardă
doar de la căldură.
Incendiul i-a curmat viaţa pompierului de pe platoul Warner
şi a înghiţit mai bine de 20 de ani de filme mute.
Dintre cele cu Rin Tin Tin şi producţiile Warner timpurii
au rămas doar fragmente.
Dar, pe tot globul,
avea loc o catastrofă
care urma să-i pună şi pe fraţi, şi tot Hollywoodul la încercare.
Harry a fost purtătorul de cuvânt al companiei,
aşa că a călătorit în Europa.
El a asistat la evoluţia lui Hitler.
Începea construcţia lagărelor de concentrare,
şi le numeau lagăre de muncă.
Germania a schimbat regulile. Nicio companie de film
americană nu putea avea activitate în Germania
dacă avea evrei germani în studioul de film.
Jack Warner şi Harry au luat decizia
de a se retrage din Germania.
La acea vreme, alţi moguli, printre care şi Louis B. Mayer,
nu voiau să piardă piaţa germană,
iar Harry Warner a spus:
"Sunt lucruri mai importante decât banii."
Adjunctul lui Jack, producătorul Hal Wallis,
şi-a propus să expună poveşti bine realizate în multe genuri
şi să atenţioneze americanii de pericolul care îi paşte peste ocean, dar şi acasă.
Wallis l-a pus Humphrey Bogart, aproape un flăcău, în rolul unui muncitor de fabrică
sedus de poveştile violente ale huliganilor albi naţionalişti.
Nu trebuie să te laşi călcat în picioare de străini.
Sunt mulţi în acest oraş,
americani care ne împărtăşesc părerile.
Era multă ură faţă de oamenii de culoare din America,
faţă de evreii din America,
faţă de mulţi imigranţi sosiţi în această ţară.
Dar au luptat cu dârzenie împotriva mişcării
ca să încerce să apere valorile Americii.
Bine, dragii mei! Urmaţi-mă!
CĂPITANUL BLOOD 1935
Chiar şi în filmele lor escapiste,
mereu au avut un avantaj social.
Căpitanul Blood abordează subiectul sclaviei, al tiraniei.
Vorbeşte despre bandiţi şi piraţi
care eliberează locuri corupte.
Desfaceţi pânzele alea,
şi priviţi-le cum sunt purtate de vântul care ne împinge înspre libertate!
Filmele Warner atrăgeau publicul,
dar americanii ezitau să ia în seamă ideile pe care acestea se bazau.
PRIMUL COMITET AMERICAN
Credem că siguranţa ţării noastre
depinde de puterea şi caracterul cetăţenilor noştri...
PRIMUL MITING DIN AMERICA
...şi nu de lupta în războaiele altora.
Fără îndoială, majoritatea americanilor susţineau izolaţionismul.
GAZDĂ, FILME CLASICE TURNER
Majoritatea celor care citeau presa
ştiau că în Europa exista un agresor evident.
Totuşi, majoritatea americanilor erau neimpresionaţi.
Celelalte studiouri i-au făcut pe plac Germaniei,
care avea un consul aici, în Los Angeles,
care a cerut să citească scenariile
ca să se asigure că nu conţineau nimic jignitor
despre Hitler sau despre nazism.
Agentul Germaniei
raporta direct în faţa lui Joseph Goebbels,
oferindu-i Ministerului nazist al Propagandei
varianta finală a filmelor de la Hollywood.
Fraţii Warner nu au acceptat aşa ceva.
Astfel, în 1939,
au făcut un film intitulat Confesiunile unui spion nazist.
FĂRĂ VIZITATORI CONFESIUNILE UNUI SPION NAZIST
Warner Bros. au fost atât de secretoşi în privinţa scenariului,
încât nu l-au trimis actorului
şi nu i l-au dat pe platou.
Acesta trebuia să vină la studio
şi să citească scenariul în biroul producătorului.
Au fost refuzaţi de diverşi actori
care n-au avut curajul să facă asta.
ACTOR, CONFESIUNILE UNUI SPION NAZIST
- Dar de ce? - Pentru că era împotriva Germaniei.
Şi chiar aveau de ce să se teamă.
Putem să distrugem inamicii doar dacă ştim cine sunt.
Actorul Edward G. Robinson,
regizorul Anatole Litvak
şi chiar şi fraţii Warner
au primit ameninţări cu moartea în timpul şi după producţia filmului.
PREMIERĂ MONDIALĂ
În săptămânile
în care au lansat filmul,
Madison Square Garden a fost umplută
de peste 20.000 de nazişti americani.
Influenţa Germaniei ajunsese până în Senat.
Harry a fost acuzat că făcea filme care instigau americanii la luptă.
PRIVIŢI SPRE STÂNCA DIN CARE AŢI FOST CIOPLIŢI
DEPARTAMENT DE STAT
Răspunsul lui în faţa acestor acuzaţii a fost:
"Nimeni nu mă va acuza vreodată că sunt împotriva Americii.
Sunt, cu siguranţă, împotriva nazismului.
Şi nimeni n-o să-mi spună niciodată ce filme pot să fac."
SUA DECLARĂ RĂZBOI
În data de 8 decembrie 1941, la o zi după atacul de la Pearl Harbor,
un editor de scenariu din biroul lui Hal Wallis
a citit o poveste despre un cuplu
care s-a regăsit din întâmplare într-un oraş plin de refugiaţi.
În noiembrie 1942,
la mai puţin de un an, fraţii Warner au lansat un film
care a surprins întrebarea fundamentală a acelor vremuri.
Dragă Rick, când o să înţelegi că, în lumea asta,
izolaţionismul nu mai este o politică bună?
Casablanca e cel mai bun film care s-a făcut vreodată.
Nimic nu se compară. Cel de pe locul doi e la mare distanţă.
În cinstea ta, puştoaico.
Întotdeauna am avut o viziune mistică în legătură cu Casablanca,
am considerat că există cu un motiv.
SCENARIST, CASABLANCA
A fost un film de care publicul a avut nevoie.
A transmis faptul că există principii
pentru care merită să faci sacrificii.
Şi a făcut asta într-un mod captivant.
Mă urăşti, nu-i aşa?
Dacă m-aş gândi la tine, probabil că te-aş urî.
După ce abia filmase High Sierra şi Şoimul Maltez,
şi după ani în care a interpretat roluri de detectivi cinici
şi de gangsteri duri,
Humphrey Bogart nu părea partenerul potrivit
pentru divina Ingrid Bergman.
Dintre toate cârciumile din toate oraşele din lume,
ea a intrat în a mea.
Dar cel mai mare risc a fost chiar scenariul.
"CASABLANCA" FINAL NOU
Este incredibil, deoarece
noi n-am avut încredere în el, fiindcă scenariul era groaznic.
INGRID BERGMAN ACTRIŢĂ, CASABLANCA
L-au scris pe parcurs.
Nu era nimic clar în el,
iar eu nici măcar nu ştiam de ce bărbat eram îndrăgostită.
Mi-au zis: "Poţi să nu fii prea hotărâtă
în scenele de dragoste? Nu fi prea serioasă,
deoarece chiar nu ştim cu care dintre bărbaţi vei rămâne."
În cele din urmă, au zis: "Vom filma ambele variante."
Spui asta ca să mă faci să plec.
O spun pentru că e adevărat.
Ilsa, nu sunt un om onorabil,
dar nu e greu să-ţi dai seama că problemele a trei oameni
nu valorează nimic în lumea asta nebună.
Dacă la finalul filmului Casablanca, Bogart ar fi plecat cu Bergman,
păstrând finalul romantic,
astăzi n-ar mai fi existat nicio legendă.
Cred că oamenii se reîntorc la nesfârşit la el
pentru a găsi principii care astăzi nu se mai găsesc cu uşurinţă.
Eşti pregătită, Ilsa?
Da, sunt pregătită.
Dar, pentru regizorul Michael Curtiz şi pentru mulţi actori de pe platou,
povestea era personală.
În scena de început,
acel cadru filmat din mişcare,
în care vezi chelnerii mişcându-se, fumul de ţigară,
ca într-un dans al forfotei...
- Pentru America! - Pentru America!
Pentru America!
Oamenii care au jucat în acele scene erau refugiaţi evrei.
Dan Seymour, actorul binefăcut care a jucat rolul uşierului,
era pe platou când Paul Henreid, în rolul lui Victor Laszlo, i-a cerut trupei
să cânte La Marseillaise...
Cântaţi La Marseillaise! Acum!
Şi toţi francezii l-au cântat ca să-i acopere pe nemţi.
Ne-am uitat, şi oamenii plângeau
cu adevărat.
Chiar erau refugiaţi.
Pentru mine, Casablanca...
Lasă telefonul!
Te sfătuiesc să nu te bagi.
Sunt dispus să-l împuşc şi pe Renault, şi pe tine.
...a arătat ce înseamnă să fii de partea binelui...
într-o lume împărţită atât de clar între bine şi rău.
Louis, cred că acesta este începutul unei frumoase prietenii.
REGIZOR - PRODUCĂTOR
Pe parcursul războiului, Hal Wallis şi Michael Curtiz
au mai creat filme patriotice populare...
dar niciunul nu a avut parte de un succes mai mare
decât Casablanca.
Filmul a avut opt nominalizări la Premiile Oscar,
dovedind că fraţii au dobândit imortalitate în lumea Hollywoodului.
CEL MAI BUN FILM CASABLANCA
Succesul comercial nu era suficient pentru fraţii Warner.
Aceştia voiau şi prestigiu,
iar acesta a venit sub forma Premiilor Oscar şi a altor nominalizări.
Dar Curtiz şi distribuţia
i-au oferit meritele lui Hal Wallis pentru succesul filmului.
rănindu-i mândria lui Jack Warner.
Şi toată treaba asta a culminat
la Oscarurile din 1944,
când Casablanca a câştigat premiul pentru Cel mai bun film.
Hal Wallis s-a ridicat să-şi accepte premiul,
şi stătea pe rând cu fraţii Warner,
iar aceştia şi-au ridicat picioarele şi l-au împiedicat să urce pe scenă.
Apoi, Jack Warner a fugit să ia premiul Oscar de la Jack Benny.
Peste 25 de ani, Hal Wallis a spus că încă simte furia.
Jack trebuia să-l fi lăsat pe Hal Wallis să accepte Oscarul.
Şi ştiţi ce ar fi făcut Hal Wallis?
I-ar fi mulţumit şefului său, Jack Warner.
WALLIS PLEACĂ DE LA WARNER BROS.
Cel mai tânăr Warner era fixat
pe promovarea brandului de familie,
în mod specific, pe cel personal.
Jack Warner este bunicul meu vitreg.
Bunicul, pentru mine.
N-am folosit niciodată termenul de bunic vitreg.
Şi l-am cunoscut până a murit, pe vremea când aveam vreo 24 de ani.
Era o căpetenie.
Când erai în preajma lui,
acapara toată atenţia şi îşi impunea respectul.
Vreţi să ştiţi cine sunt oamenii care vă produc filmele?
Iată un avion plin cu ei, sosit din America.
Dl Clifford Work de la Universal,
dl Harry Cohn de la Columbia, şi dl Jack Warner,
cu o atitudine emfatică.
Pe lângă premiul Oscar,
Jack şi-a luat gradele ca locotenent colonel,
după ce Warner Bros. a antrenat
şi a lansat primul film al armatei SUA.
Şi, în cele mai întunecate zile ale războiului,
colonelul Warner şi fratele său, Harry, au fost chemaţi la Washington,
unde însuşi preşedintele Roosevelt i-a însărcinat cu o misiune serioasă.
Un film care să-i facă pe americani să aibă încredere în aliaţii sovietici.
Aici, soldaţii ruşi luptă de un an
împotriva naziştilor dispreţuiţi.
Bazat pe memoriul fostului ambasador Joseph E. Davies,
Mission to Moscow a ilustrat o imagine măgulitoare a vieţii în Rusia.
Ce părere ai de parada de astăzi?
Îţi spun eu. Cel puţin o naţiune europeană
fără intenţii agresive e gata pentru orice urmează.
Şi-i mulţumesc lui Dumnezeu.
Că bine zici!
Jack Warner privea aşa lucrurile: "Acesta este un film pro-Aliaţi,
pro-America...
PENTRU AXĂ URSS ŞI SUA
...fiindcă vrem să câştigăm războiul."
Serviciul în folosul ţării a devenit marca oficială Warner în 1944,
cu noul motto al companiei:
"Combinăm buna cetăţenie cu realizarea filmelor bune."
Dar, la doar câţiva ani, Mission to Moscow
s-a dovedit a fi o bombă politică.
COMUNISM CONDAMNAT
Ameninţarea comunismului stârneşte
Comitetul pentru Activităţi Neamericane din Camera Reprezentanţilor.
În octombrie 1947,
cu o nouă administraţie la Casa Albă,
fraţii Warner au fost chemaţi din nou la Washington.
Ordine în adunare!
De data aceasta, pentru a depune mărturie
în faţa Comitetului pentru Activităţi Neamericane.
Când a început Panica roşie,
Mission to Moscow a folosit drept prim exemplu
că în Hollywood se infiltraseră comuniştii.
Harry Warner a infirmat argumentele comitetului
şi a refuzat să se prezinte.
În timp ce vedetele Warner se adunaseră afară pentru a protesta,
Jack Warner a cooperat.
Eu şi fraţii mei vom înfiinţa cu generozitate
un fond de eliminare a dăunătorilor.
Suntem dispuşi să înfiinţăm fondul pentru a-i trimite în Rusia
pe toţi oamenii care nu agreează sistemul de guvernământ american.
În Comitetul pentru Activităţi Neamericane
erau oameni ca reprezentantul Rankin
care erau antisemiţi convinşi.
Şi, mulţi directori de studiouri, precum fraţii Warner, erau evrei.
Aşa că a existat o anumită teamă.
"Guvernul ne-ar putea lua tot ce am clădit."
Reacţia lui Jack a fost, politicos spus, una laşă.
Printre scenariştii numiţi de Jack au fost Philip şi Julius Epstein
şi Howard Koch, autori ai filmului Casablanca.
Puşi pe lista neagră la Hollywood şi neputând găsi de lucru în America,
Koch s-a mutat în Anglia, unde a scris sub un pseudonim
pentru următorii cinci ani.
SCENARIU PETER HOWARD
Erau vremuri foarte întunecate.
Anii de aur ai Hollywoodului au dispărut după aceea, fiindcă oamenii
nu mai aveau încredere unul în celălalt.
Reputaţia lui Jack era deja la pământ, laolaltă cu a multora din industrie.
Jack Warner a fost dictatorul,
şi voia ca actorii să joace în filmele în care voia el să apară.
Bette Davis a dat în judecată studioul pentru încălcarea contractului
şi a pierdut.
BETTE ÎN RĂZBOI CU WARNER
Dar Jack era vizat de o altă stea.
Olivia de Havilland era atât de deprimată
după aşa de mult flirt cu Errol Flynn,
că a vrut să facă ceva mai semnificativ.
Nu a putut.
Aşa că a dat în judecată Warner Bros.
pe baza faptului că a semnat un contract pe şapte ani.
Dar, de fiecare dată când a refuzat un film
şi nu s-a dus la muncă...
TERMENUL DE ANGAJARE E PRELUNGIT CU 52 SĂPTĂMÂNI
...au adăugat acea perioadă de timp la contract.
Cum te-ai luptat?
Am mers în instanţă şi am scăpat de contract.
Ăsta a fost primul lucru.
Ea a câştigat cazul pe care l-am avut eu în Anglia, în America.
Şi ea este responsabilă pentru limitarea de şapte ani
din contractul fiecărui actor de astăzi.
Olivia a făcut asta în America.
Cazul de Havilland a încheiat prelungirile obligatorii contractuale...
PACT DE 15 ANI ÎNCHEIAT
...şi a dus la un val de plecări ale vedetelor de la studio.
Printre ele, Lauren Bacall...
Mersi.
...şi Humphrey Bogart.
În acelaşi timp,
Departamentul de Justiţie a lovit în arhitectura
sistemului de organizare de la Hollywood.
Ceea ce a distrus sistemul studioului
a fost procesul bazat pe Legea Antitrust Sherman,
în care studiourile controlau producţia filmelor,
precum şi difuzarea filmelor în lanţurile lor de cinematografe.
Forţaţi să mute mai bine de o mie de cinematografe
şi confruntându-se cu o gaură tot mai mare în buget,
fraţii Warner nu se mai puteau ascunde de adevărul sumbru.
Studioul lor nu mai era în top.
Diferenţa calităţii filmelor realizate între 1946 şi 1952 este colosală.
Fraţii erau din ce în ce mai mult la cuţite.
Harry era cu 11 ani mai în vârstă decât Jack,
o diferenţă de aproape o generaţie.
Lui Jack îi plăceau vinul, femeile şi muzica.
Harry spunea: "Trebuie să stai acasă noaptea,
cu familia. Familia e totul."
Cei doi nu au putut coexista.
Şi se confruntau cu un competitor
care le putea distruge lumea aşa cum o ştiau ei.
Într-o zi, prin televiziune,
întreaga lume va prinde viaţă în sufrageriile noastre
cu viteza luminii.
În 1950, 3,8 milioane de familii americane aveau televizor.
Povestea televiziunii este una pe cinste.
Până în 1955,
numărul a crescut la 30 de milioane.
Când a apărut televiziunea, ei au încercat să pretindă că nu există.
Dle Warner, aţi spus că industria cinematografică nu are de ce să se teamă
de televiziune. Mai susţineţi acest punct de vedere?
Da, cu siguranţă.
Jack a urât mult televiziunea.
A refuzat să aibă televizor în casă sau în birou.
Televiziunea era o ameninţare.
Acum, aş vrea să vă arăt câteva scene,
din filmele noastre CinemaScope deja finalizate.
Au încercat toate mijloacele imaginabile
de a atrage oamenii înapoi în cinematografe.
CinemaScope, sunet stereofonic,
3D.
Warner Bros. au testat şi noi actori.
Cu rezultate mai bune.
Sunt îndrăgostită
Stella!
Brando era autentic
şi simţeai că transmite un sentiment real.
Reuşise să transmită ceva mai personal
cu care te puteai conecta.
Mi se pare că ai fost înşelată.
Când eşti înşelată sub Codul Napoleonian, sunt şi eu înşelat.
Şi nu-mi place să fiu înşelat.
Când s-a lansat, toată lumea a crezut că era cireaşa de pe tort.
CLINT EASTWOOD REGIZOR / ACTOR
Şi chiar era. Era bun.
Produs pentru televiziune de Warner Bros.
Deşi Jack a acceptat în cele din urmă să facă televiziune
şi să aibă un flux profitabil de venit
cu seriale western,
fraţii încă aveau încredere în magia marelui ecran.
DEPARTAMENT COSTUME NUME: JAMES DEAN
Şi-au pus speranţele într-un actor tânăr şi simpatizat
care a iritat divizarea generaţională în creştere de la mijlocul anilor '50.
- Opt. - N-ai nicio ruşine.
LA EST DE EDEN 1955
Eşti rău până în măduva oaselor.
James Dean, filme color pe ecran lat.
Conflictul dintre tată şi fii.
Opreşte-te!
Mama.
- Eram foarte frumoasă odată. - Da, dnă.
La est de Eden a fost un film la care am tot revenit
şi pe care l-am trăit o perioadă îndelungată.
Nu pot păstra secretul.
REBEL FĂRĂ CAUZĂ 1955
Eliberează-te, fiule!
Nu la asta mă refer.
La est de Eden şi Rebel fără cauză
a lăsat urme adânci în istoria cinematografiei.
VEDETĂ MOARE ÎN ACCIDENT
Dar Dean a murit în mod tragic înainte să termine al treilea film Warner.
CĂUTĂTORII 1956
Hiturile la box-office erau rare.
Pentru fraţii Warner, deja în vârstă, părea că sosise timpul pentru pensionare.
Jack nu voia să se retragă,
iar Harry şi Albert erau cei care îmbătrâneau.
Oamenii veneau mereu la studio spunând
că vor să le cumpere acţiunile.
Harry şi Albert erau împăcaţi să se retragă dacă se retrăgeau cu toţii.
Jack ştia că nu poate fi preşedinte.
Harry n-ar fi permis asta.
Cred că a fost o chestiune de familie.
Au crescut cu un motto:
"Toţi pentru unul şi unul pentru toţi."
Harry era foarte dedicat acestui lucru.
Şi lui Jack nu-i plăcea.
Eu şi fraţii mei suntem în industria cinematografiei de 50 de ani.
Jack a conceput un mod foarte inteligent...
GAZDĂ
...pentru a obţine în cele din urmă controlul complet al Warner Bros.
Dacă ascultă fraţii Lehman sau Louis Lurie,
suntem încă deschişi la o ofertă, dar cu bani, de data asta.
A conceput un pachet sub care putea să vândă studioul.
O să fiu concis.
Are legătură cu vânzarea studioului.
I-a spus lui Harry: "Hai să ne retragem. Am terminat.
Afacerea se schimbă" şi aşa mai departe.
Şi au spus: "Vom face asta atât timp cât îţi vinzi şi tu acţiunile."
Nu şi dacă nu vrei să-ţi rupi gâtul.
Aşa că urmau să vândă cu toţii şi să se retragă,
dar Jack i-a trădat
înţelegându-se pe ascuns cu cumpărătorul.
I-a dat tipului un milion de dolari,
iar tipul i-a vândut studioul înapoi.
FABIAN RENUNŢĂ LA WARNER STUDIOUL E PRELUAT DE O NOUĂ ASOCIAŢIE
Apoi, Harry a aflat din publicaţiile de specialitate
că Jack urma să fie preşedinte.
SINDICATUL CUMPĂRĂ CONTROLUL WARNER BROS.
După ce a citit asta în publicaţii,
a făcut atac de cord şi accident vascular cerebral.
Literalmente... I-a frânt inima,
pentru că avea atât de multă încredere în Jack!
Numele lui Jack era întinat.
Nu puteai vorbi despre Jack.
Ce poţi spune despre acea tranzacţie?
Escrocheria absolută
cu care nu numai că ţi-ai trădat fratele mai mare...
HARRY WARNER A MURIT
...dar l-ai şi omorât.
Jack nu a participat la înmormântare.
Albert Warner nu a mai vorbit niciodată cu Jack.
În cele din urmă, familia s-a destrămat.
Totul e posibil aici, la Hollywood,
şi au avut un succes incredibil,
şi, uneori, acest tip de succes poate să corupă.
Jack a pus mâna pe şansa de a fi acela care să conducă tot,
dar şi-a încălcat promisiunea faţă de tatăl său.
Era 1958,
iar Jack avea toată puterea.
Dar studioul era o fantasmă a vechii sale glorii.
În încercarea de a vedea zile mai bune
şi de a reumple visteria companiei,
şi-a pus credinţa într-un vechi acolit al Warner.
Avem probleme! Chiar aici, în River City!
Musicalurile.
Laşi o femeie să-ţi intre în viaţă
Şi s-a dus cu liniştea ta
O să-ţi redecoreze casa Din pod până în beci
Apoi o să ajungă să te schimbe şi pe tine
Aşa trec ultimele clipe
În faţa altarului
Totul e numai lapte şi miere
Pentru noi doi
Au existat câteva filme notabile.
Cel mai bun film al anului este My Fair Lady.
Jack L. Warner.
Mă bucur să fiu aici în această seară pentru a accepta acest distins premiu.
Este ceva de care vom fi mereu mândri.
Mulţumesc.
Ultima înflorire a vechiului sistem al studioului
avea loc cu ajutorul acestor musicaluri cu buget mare.
Unele erau foarte frumos realizate
dar aveau un decor
care amintea de o epocă anterioară.
Ai apelat la smerenie în ultimul timp?
Filmele noastre sunt grozave şi vor fi şi mai şi.
CINA PIONIERILOR FILMULUI
Cred că producătorii americani au învăţat să nu mai copieze
italienii, francezii, spaniolii
şi alte filme nedorite care prezintă artă şi alte aiureli.
Singur, în vârful companiei,
Jack simţea cum i se surpă pământul sub picioare.
Şi ţara se schimba cu adevărat.
Era mijlocul anilor '60.
Mişcarea Drepturilor Civile, Războiul din Vietnam,
opoziţia studenţilor şi prezenţa tot mai mare a muzicii rock.
Acest gen de cinematografie părea învechit, demodat.
Jack nu mai avea sprijinul din anii '30 şi '40.
Nu-i mai avea pe marii directori de producţie
care se ocupau de tot în locul lui.
Nu mai avea sub contract vedetele de cinema, ca înainte.
Semna cu producători independenţi,
dar nu mai avea aceeaşi implicare sau putere de a supraveghea producţia.
Când un tânăr actor şi producător pe nume Warren Beatty a venit la studio
ca să facă filme cu gangsteri cu acţiunea în anii '30,
Jack nu s-a putut raporta la ele.
Şerifule!
Când a auzit de Bonnie şi Clyde,
şi de nivelul de violenţă...
nu a fost mulţumit.
Bine.
Când citeşti ce greu le era să le ecranizeze,
dar, când reuşeau, deveneau fenomene culturale.
Când ai 12 ani, le vezi peste tot. Adică...
Nu este doar parodia din revista Mad.
Apare pe toate coperţile.
Toate fetele voiau să arate ca Faye Dunaway.
Pur şi simplu era peste tot.
Filmul era lucrul din care erau croite visele fraţilor Warner,
dar Jack nu s-a putut regăsi în renegaţii de pe ecrane
sau în rebelii din spatele camerei.
Memoriile lui Jack Warner din ultimii ani sunt pline de frustrare.
"Nu mă ascultă nimeni. Ţi-am spus să nu faci aşa.
Nu pleca din studio! Nu face asta! Nu face aia!"
Şi oamenii dădeau din umeri
şi îşi vedeau de treabă, fiindcă încercau să facă filmul.
În 1967 a semnat un contract ca să-şi vândă acţiunile
unei companii de producţie cu mari ambiţii,
care încerca să ajungă în liga mare.
Seven Arts.
Povestea studioului a continuat şi după familia fondatoare.
Când bunicul meu a părăsit studioul,
Francis Ford Coppola era pe platou,
filmând pentru Curcubeul lui Finian.
Alături de el
era un tânăr, George Lucas, care îl ajuta.
Deci a fost un transfer de filme generaţionale.
La modul propriu sau figurat, te întrebi dacă au trecut
unul pe lângă altul, ca doi titani.
Unul, spre apus, altul, spre răsărit.
Un fel de sfârşit al primului act din istoria Hollywoodului
şi începutul celui de-al doilea.
Se dărâmase vechea structură de putere.
Ceea ce i-a luat locul urma să hotărască soarta companiei...
Acţiune!
...şi viitorul industriei.
Subtitrarea: Valeriu Cosa