ЧИВАВА, МЕКСИКА
Я думав, машина на ходу.
Вона ніяк не на ходу.
Зовсім.
Боже мій.
Що більше дивишся, то гірше.
Ми проїхали 400 кілометрів до Чивави.
бо там мені обіцяли «шевроле-флітлайн» 1952 року в доброму стані.
Я починаю підозрювати, що нас пошили в дурні.
Агов.
САНТЬЯГО, ВЛАСНИК ЗВАЛИЩА
-Сантьяго. -Нам сказали, що тут є тачка 1952 року.
-А іншої тут нема? -Ні, іншої немає.
Мій знайомий збрехав мені. Я маю подзвонити.
Ти мені винен. Ця машина — мотлох.
Ви не розумієте, що я кажу, але він злий.
Там немає ні коробки передач, ні сидінь, нічого!
Ми з Кроликом приволоклися аж до Чивави,
змарнували час і гроші.
І все дарма.
Гаразд, послухай…
Зізнаюся, я сам не бачив цю машину.
Але мені сказали, що вона на ходу.
Але я пам'ятаю, що на тому звалищі…
Ви ремонтуєте мотоцикли чи ні?
Усе, що потрапляє в майстерню. А що?
Заіржавіле крило.
Погнута решітка.
-Скутере. -Так.
Бачиш решітку?
Там був класичний «індіан», але не знаю, чи він досі там.
Скутере.
Класичний «індіан»?
-Я бачу крізь діри в підлозі. -Зачекай. Дай мені секунду.
Ти впевнений, що це був «індіан»? Ці мотоцикли дуже дорогі.
Кажу тобі, це був класичний «індіан».
Якби я мав гроші, сам би купив.
Ясно.
Ти маєш запропонувати щось краще. Бувай.
Це мій знайомий Кабе.
Він каже, що тут є класичний мотоцикл «індіан».
-А вони коштують купу грошей. -Ми не працюємо з мотоциклами.
ПОЛЮВАННЯ НА РЕТРОАВТО: З МЕКСИКИ ДО ТЕХАСУ
Потенціал є всюди. Сам знаєш.
Мій знайомий сказав, що тут є мотоцикл «індіан».
Так, був такий мотоцикл.
Погляньмо.
Сподіваюся побачити світло в кінці тунелю. Бо це провал.
Ось він!
Поглянь, Кролику. Ось він. Обережно, не поранься.
Схоже, рама оригінальна.
«Індіан-моторсайкл» — перша американська мотокомпанія,
яка випередила «Гарлі-Девідсон» на цілих два роки.
Вони першими почали виробляти ще й двигуни V2.
На початку XX століття це було те саме, що прив'язати ракету до велосипеда.
Кажуть, що сам мексиканець Панчо Вілья
використовував цю легендарну швидкість у моторейдах
в Ель-Пасо під час мексикансько-американської війни.
Культові плавні крила, лівостороння ручка газу,
ручне перемикання передач і педаль зчеплення під ногою
робили його найкрутішим байком того часу.
Якось небагато.
-Для когось — це золото. -Так.
У порівнянні із «шевроле» 1952 року — це королева балу.
Може, заберемо їх обох? Що скажеш?
Зрештою, ми можемо привезти і байк, і «шевроле»,
і навіть козу, якщо це принесе команді гроші.
Тоді гаразд.
Спитай, якого він року.
Каже, 1947 або 1948.
Я далеко
не знавець цих байків, але варто ризикнути.
Спитай, чи візьме він 6 000 доларів за обох.
Як щодо 6 000 доларів за обох?
За байк і «шевроле». Шість тисяч за обох.
Ну, просто…
Здається, що справедлива ціна — 8 000 доларів.
Погодні явища їх скоро знищать.
-Він хоче сім тисяч. -Це гарна пропозиція.
Ми робимо йому послугу, бо забираємо його мотлох.
Я б не називав це мотлохом йому в обличчя.
Шість із половиною — або ми йдемо.
То ми домовилися?
У нас є готівка. Віддаємо — і йдемо.
Він погодився. Чудово. Тиснемо руки.
Ми очікували на Крісті Брінклі.
-А отримали її бабусю. -Розанну Барр.
У нашому бізнесі треба рухатися швидко.
Поки ми тут, майстерня втрачає гроші.
Тож треба везти машини.
-Час телефонувати Джеймі. -Ні.
Після стількох своїх шлюбів я зрозумів, що краще атакувати зненацька.
ХУАРЕС, КОРДОН, ЕЛЬ-ПАСО
ЕЛЬ-ПАСО, ТЕХАС
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
Що це?
Ви хотіли «шевроле» 1952 року.
Справді? Ця машина — мотлох.
-Це твоє авто. -Так, я бачу.
Увесь хром іржавий, панелі прогнили,
двері пом'яті. Вона взагалі заводиться?
Ні, звісно. Ти лише поглянь.
Вивантажуйте, а тоді побачимо.
-Ось так. -Рухаємось далі.
-Я ще дещо покажу. -Уперед.
Дивіться.
Мотоцикл?
Це не просто мотоцикл. Це «індіан-чіф» 1947 року.
-Дуже рідкісний і дуже цінний. -Оригінал.
-Оригінальний двигун. -Я вже злюся.
Ми говоримо про зовсім різні речі.
-Зовсім різні. -Це та сама парафія.
-Ми не займаємось мотоциклами. -Я займаюсь.
Моя людина.
-Ти працював з мотоциклами? -Так. Давно, але…
Він байкер.
Така борода буває тільки в байкерів.
Уявляю його в шкірі.
Зараз поглянемо.
Оригінальний двигун, рама.
За скільки його можна продати, Веслі?
За десять тисяч.
Ми заплатили 6 500 за обидва.
Якщо знайдемо решту деталей, то добре заробимо.
Головна проблема із цим мотоциклом — тут не можна використати замінники.
Інакше це буде копія класики, а наша мета — реставрація.
-Чи складно знайти запчастини? -Ми точно знайдемо їх.
-Так. -Добре.
Але мене вже все дістало аж сюди.
Ти не дуже висока. Тож це небагато.
Заганяймо всередину.
Так, про це авто явно не дбали.
Але треба розуміти, що відновлені машини з 50-х
повертають людей у старі часи.
Яскраві спогади, ресторани, танці, телешоу.
Того, хто купить цю тачку, могли зачати на її задньому сидінні.
«Шевроле-флітлайн» 1952 року була мрією кожного американця.
«Флітлайни» випустили в 1941 році
у межах серії «шевроле-делюкс»,
яка славилася похилим дахом і кузовом у стилі фастбек.
У 1952 році «шевроле» припинили їх виробництво,
а зараз їх часто перебудовують на хотроди.
Але якщо пощастить побачити її наживо,
у ваших очах забринить зіркова сльоза.
Якщо над нею добре попрацювати,
зможемо легко продати її за 60 000.
Нам доведеться добре постаратися.
Думаю, що ми зможемо добре заробити, якщо зробимо з неї ходрод.
Люди хочуть потужності й стилю. Ми можемо понизити дах
і поставити величезний 454-й двигун.
Покупці за неї битимуться.
Тема 50-х — опущені дахи.
Опустимо його на 6,4 см.
Доведеться замовляти скло.
Під капот поставимо великий блок від «шевроле», 454-й.
Мені подобається вінілова шкіра «Зодіак». Лакі обтягне ним сидіння.
Але сидіння ще треба знайти, адже тут їх немає.
І жодного хрому!
Усе має бути розмальовано.
Тут багато округлих елементів, тож підкреслимо їх контурами.
-Як макіяж у жінок. -Мені подобається.
Доведеться вкласти багато грошей.
Відновлення обійдеться нам у якихось 20 тисяч.
Викладемося на повну, але вийде унікальна річ.
Знизу можна рухатися лише догори. Туди.
Так.
У дитинстві я допомагала батькові ремонтувати машини.
І в нього був «шевроле-флітлайн».
Пам'ятаю, як сиділа з ним, поки він працював над нею.
Тож ця машина мені дуже близька.
Поки ми ще не поїхали по запчастини,
пропоную поговорити про мотоцикл.
Я в захопленні.
Я більше люблю «гарлі»,
але ці старі «індіани» теж дуже класні.
Для його ремонту потрібна тверда рука й багато любові та турботи.
Весе, ти в нас експерт з байків. Як думаєш, що з ним зробити?
Із такими байками краще не робити нічого нестандартного.
-Ні. -Ні.
Вони рідкісні й цінні,
і ми маємо збережений оригінальний каркас.
Якщо відреставрувати його, можемо продати за 40 000 і навіть 50 000.
Його треба відновити до початкового стану.
Лакі попрацює із сидінням.
Нам потрібні вилки, переднє колесо, крила, бак.
Пів мотоцикла?
Спробуймо вкластися в п'ять-шість тисяч доларів.
Знаєш, я маю багато роботи. Краще візьмуся за неї.
Але спершу ми зі Скутером з'їздимо на автошоу, щоб продати «лінкольн».
-Бувай. -Розважайтеся. Зустрінемось.
Ці обидва проєкти потребують значно більше роботи, ніж передбачалось.
Ми вклали багато в цю майстерню і відмовилися від власних фірм.
Перш ніж ми почнемо отримувати прибуток, доведеться виконати багато роботи.
Мітлою можна не тільки підмітати.
Ну й безлад!
Тут безлад, друже. Просто огидно.
Це не просто безлад. Це мотлох.
Машина стояла невідомо де. Мабуть, у полі.
Тут повно щурячого лайна.
Їх тут жило багато.
Кожен елемент або розтрощено, або пом'ято.
Тут немає і натяку на салон. І це турбує Лакі.
Тут усе просто жахливо.
Знімаємо капот.
Зазвичай я б і не торкалася до такого авто.
Але до нього можна легко знайти запчастини, і вони дешеві.
Це означає, що ми можемо добре на ньому заробити.
Якщо зробимо все грамотно.
Ого, на гальмах є лещата.
Що?
Техаське сонце палає, і я маю добре передчуття.
Це ідеальний час для показу «лінкольна»,
адже сюди приходять не дивитися, а купувати.
Колекціонери — це серйозні люди.
А серйозний підхід до машин вимагає серйозних грошей.
Також побачимо, що люди думають про дракона Енді.
-Почнімо продавати. -Добре.
Панове, це «лінкольн-континенталь» 1966 року
з дверима-самовбивцями.
-Рідкісний екземпляр. -Так.
-Наша свіжа робота. -Ми продаємо. Купуйте.
Оцініть.
Леоне, загляньте всередину.
Усе створено з любов'ю нашим відданим майстром Лакі.
Скільки хочете за нього?
Дев'яносто тисяч.
-Машина крута, але не для мене. -Дякую, друже.
Це не мій стиль, але дуже гарно.
Який у вас стиль?
Матимете «мустанг-фокс-боді» — дайте знати.
-Гаразд. -Візьму до уваги.
Уявіть собі, що ви виходите крізь ці двері-самовбивці.
Для власника такої тачки життя розстилає червону доріжку.
-Ясно. -Схоже, вам подобається.
Навіть крізь окуляри видно: так, подобається.
Гарний рік.
Але, чорт забирай, мене бентежить це дракон.
-Він пасує вам до сорочки. -Ні.
-Ні? -Щасти вам, хлопці.
Дякуємо.
Дякую, Зіку.
Великий двигун. Ну, не знаю.
Червоний салон справді вражає.
Це не зовсім те, що я хочу, але…
Чудова робота, хлопці. Молодці.
Дякую, що подивилися.
Повертайтеся, якщо передумаєте.
Її б уже купили, якби не дракон Енді.
-Люди від нього не в захваті. -Так. Він привертає увагу.
Але це зовсім інша увага.
Не та увага, яка нам потрібна.
Ні це, ні пошук запчастин до «індіана»…
Нічого не виходить.
Знаєш, в Ель-Пасо є дуже потужні мотоклуби.
Я знаю пару хлопців із різних клубів.
-Я знаю, де вони тусуються. -Чому ми ще не там?
Бо ми тут.
Чорт, сідаймо в машину.
«ШЕВРОЛЕ»
Сьогодні працюємо із «шевроле» 1952 року.
Скла вже ніде немає. Зараз ми відріжемо дах.
Скільки відрізати?
Що означає ця лінія?
Це лінії розпилу.
-Те, що всередині, заберемо. -Ясно.
Отже, вікно стане нижчим…
Тут 33 сантиметри, можна опустити до 25.
А не краще було б до 20?
-Хіба що для маленької людини. -Добре.
Це звузить коло покупців. Навіщо залишати вузьку щілину?
Так, але чи буде помітно, що дах опущений?
Буде помітно, що його понизили, але не надто агресивно.
Гаразд.
Дуже важливо, щоб ми зробили правильні зрізи в цьому «шевроле».
Він хоче понизити дах консервативно.
Я б зробила це агресивніше. Але зробимо так, як пропонує Вес.
Надто низький дах відлякає покупців.
Якщо відріжемо забагато,
назад уже не повернемося.
Дякую, що ти зі мною про все розмовляєш.
На відміну від Кролика.
Робить, а потім просить пробачення?
Так довго тривати не може.
Ти знаєш, як зіпсувати машину.
Трохи страшно дивитися на таке.
Нехай буде кабріолет. Я завершив свою роботу.
Роботи ще багато.
Це мій другий дизайн салону з нуля,
відколи я працюю в цій майстерні.
Тут не було нічого, навіть сидінь.
Тож це подвійна робота. Випробування вогнем.
У шитті головне —
не квапитися.
-Бум. -Привіт.
-Що скажеш? -Щось тут дуже тихо.
Не чути, щоб об стіну щось летіло.
Усе тому, що я намагаюся шити без поспіху.
Яка краса.
Дуже стильно.
Ще й блищить, коли потрапляє на світло.
Це щось з епохи 50-х.
-Так. Ідеально пасує до машини. -Так.
Тут вставки блискучого вінілу.
Ось такий загальний вигляд.
Це унікальна річ. Таку ніде не купиш.
-Точно. -Це єдиний екземпляр.
Єдиний.
Хтось хоче курча?
Я вперше їм вафлі з беконом і куркою, але я не скаржуся.
-З беконом усе смакує добре. -Я б тільки його і їв.
Я кажу правду.
Не знаю, як вам, але мені в Ель-Пасо дуже холодно.
-Тут стає холодніше. -Жартуєш?
У Чикаго ти не протримався б і хвилину.
Я витримую спеку, а холод — ні.
Для нас це курортна погода.
У нас буває так холодно, аж волосся в носі замерзає.
-Краще не треба. -А мені не заважає.
Тоді переїжджай сюди зі своєю сім'єю.
Не доведеться витримувати такі суворі зими.
Так, я думала про це.
Моя сім'я досі живе в Чикаго.
І весь минулий рік я дуже за ними сумувала.
Я відчуваю, що «Замовлення під кордоном»
матимуть великий успіх.
Тому переконую свого чоловіка переїхати сюди.
Це серйозне рішення.
Там моє коріння,
там мій родинний бізнес, тому я маю бути впевненою на 100 %
у тому, що «Замовлення під кордоном» рухаються в правильному напрямку.
Адже міняти своє життя настільки кардинально — це непросто.
-О, погляньте. -Що тут у вас?
-Ми хотіли зачекати на вас, але… -Не почекали.
Не дочекалися.
Як пройшло шоу?
Шоу було чудове.
Багато людей дивилися, фотографували, усе було чудово.
-Ми шукаємо свого покупця. -І ще не знайшли його.
Не кажи, що проблема в драконі. Цього не може бути.
Люди охоче оглядали його.
Треба знайти того, хто схоче бачити його завжди.
Триває вже третій тиждень.
Ми спалюємо фінанси, а продали лише «камаро».
Джеймі, це маленька проблема з однією автівкою.
Це шикарна тачка.
Але для конкретного покупця.
Це кришталева туфелька. Для неї слід підшукати ногу.
Хіба я давав маху? Бувало, що я не впорався?
Кролику, нам не потрібні казки. Ми хочемо почути план.
План — тримати курс, і ми продамо цю машину.
Ви займайтеся в майстерні, а ми зі Скутером — своєю роботою.
Продайте вже цю машину.
-Продамо. -Авжеж, ми її продамо.
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
Нагріваємо і б'ємо.
Як справи?
Схоже, у тебе є певний прогрес.
Власне, я зателефонував кільком людям у Далласі
і знайшов переднє колесо, крило, вилки й кермо.
І ці гарні фари.
Проблема в тому, що я не можу знайти решту запчастин.
Я знайшов кілька варіантів. Є бак, але не пофарбований. Голий метал.
Скільки всього деталей бракує?
-Я почав складати список. -О, ні.
Паливний бак, заднє крило, датчики, кришка двигуна,
фірмове оздоблення «індіан-чіф»,
ящик для інструментів, педаль стартера, опори для ніг, аварійна панель.
Гаразд, ми пошукаємо.
Можливо, Кролик і Скутер щось знайдуть.
Було б чудово.
Вони привезли сюди цей мотлох, нехай самі й розгрібають.
Покажи список.
-Боже. -Так.
-Добре. -Нехай попрацюють.
-Тримаєш, Джеймі? -Тримаю.
«Замовлення під кордоном». Це Кролик.
Привіт, Кролику. Це Зік. Як справи, друже?
Чудово, Зіку.
Ми обдзвонюємо всіх, щоб продати «лінкольн» і вийти в плюс.
Цей дракон перетворив привабливу тачку на першокласний відлякувач клієнтів.
Як справи?
Непогано. Нещодавно я був на автошоу.
У вас був «лінкольн-континенталь» 1966 року.
Схоже, вам подобається.
Навіть крізь окуляри видно: так, подобається.
Гарний рік.
Але, чорт забирай, мене бентежить це дракон.
-Скільки ви за нього хочете? -Це елітна машина.
Ми продаємо її за 90 000.
Це велика сума, але й машина шикарна.
Так. Але той дракон надто впадає в око.
Це точно.
-Так. -Ми можемо прибрати його.
Але це витрати.
Так.
Ви серйозно налаштовані на цю машину?
Серйозно.
Ось, що я скажу.
Ви погодитеся заплатити 90 000, якщо я приборкаю дракона?
Думаю, що так.
Я поговорю зі своїм художником, але ми вже домовилися на 99,9 %.
-Оце я розумію. -Згоден. Я передзвоню.
Добре. Бувайте.
Так!
-Ми маємо лише пофарбувати. -Ні, Енді пофарбує.
-Я йому не скажу. -Правда завжди за клієнтом.
Щасти тобі.
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
БЕНЗИН
Я це люблю.
Звук наждачного паперу по металу.
Знову застав мене в пісочниці?
-Так, друже. -Що в тебе?
-Що таке? -Ми продали «лінкольн».
-Це добре. -Але є невеличкий нюанс.
Так починають погані новини. Що таке?
Пам'ятаєш, як модно ти його розфарбував?
Так, я пишаюся цим.
Новому власнику теж подобається. Але він не в захваті.
-Він хоче перефарбувати її. -Він хоче перефарбувати. Ого.
Але він заплатить стільки, скільки ми хотіли.
-І скільки? -Дев'яносто тисяч.
Дев'яносто.
От подумай.
Цього дракона побачили багато людей.
І ось знайшовся його покупець.
Він чудовий, але не на цій машині.
Треба задовольнити покупця. Справа не в нас, а в ньому.
Маєш рацію. Перефарбую в будь-який колір.
Нанесемо більше фарби — заробимо більше.
Отже, починаємо.
Я пишаюся драконом, але розумію все. Це бізнес.
Ми витратили 25-26 тисяч доларів на цей «лінкольн».
Якщо продамо його за 90 000, ми заробимо приблизно 60 000 доларів.
Звісно, мені шкода вбивати дракона.
Але я зроблю це для команди. Уперед.
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
ВИМКНЕННЯ
Поставимо це всередину.
Це гарний аргумент на користь цієї машини.
Чудове поєднання двигуна й трансмісії.
Це вам не шестициліндровий.
-Машина полетить. -Точно.
Готово.
Далі передамо машину Енді, нехай пофарбує її.
Кролику, є чудова новина. Ходи сюди. Тобі сподобається.
-Вони майже тут. -Що? Хто майже тут?
Я знайшов деталі для «індіана».
У клубі я познайомився з Рокетом і Сантосом.
Вони сказали, що в них є запчастини.
Ось вони.
Святі «Ангели пекла».
Чудово.
-Їх стає дедалі більше. -Я познайомився лише з двома.
Скутере, ти не перестаєш мене дивувати.
Ти кажеш, що знайшов деталі для мотоцикла «індіан»
за допомогою сцени із «Великої пригоди Пі-Ві»?
Що я можу сказати? «Текіла».
Зараз подзвоню мамі й скажу, що я її люблю.
Скутере, якого біса?
-Це хлопці з клубу. -Авжеж, не філателісти.
-Це Рокет. Привіт. -Як справи?
Чудово. А це Сантос.
Радий знайомству, друже.
Ви привели цілу кавалерію. Боже милостивий. Що тут у вас?
-Вам потрібні запчастини? -Проспекте.
Гарне крило.
-Навіть колір той самий. -Веселого Різдва.
-Вам потрібні запчастини? -Так.
Оригінальне сидіння. Не бійтеся, це не кров.
Саме те. Їх неможливо знайти.
-Вони підійдуть до «чіфа» 1947 року? -Так.
Це Скутер постарався?
Зачекайте. Вони ще не ваші.
-Знаєте, як важко їх знайти? -Так.
Скільки ви хочете за все це?
Давайте 15.
П'ятнадцять сотень доларів?
Ні.
-Тисяч? -Так.
Воно того варте.
-Ми заплатили менше за мотоцикл. -Так.
Це проблема, бо нам потрібні ці запчастини.
Джеймі виділила нам 6 000 доларів. А 15 000 — це вдвічі більше.
-Більше, ніж удвічі. -Правда.
Ви можете трохи уступити?
А ми схожі на тих, хто уступає?
Що ще у вас є? Я не можу так просто віддати.
Ось що я пропоную.
Ви зробите нам знижку, а ми допоможемо вам побудувати байк.
І що за вигоду ви пропонуєте?
Усе. Ми даємо вам шість штук.
І зробимо вам крутий «гарлі» або що самі захочете.
Що скажете?
Ви не проти?
Погоджуйся на сім.
Бачиш сімку на капелюсі?
Сім тисяч.
Навіть не сперечатимуся.
-Домовилися? -Згода.
Ого, удвічі менше. Ти казав, що ми ризикуємо.
Це великий ризик. Я не хочу бути боржником у банди байкерів.
Ти бачив Рокета й Сантоса? Це зовсім не бойскаути.
Із тебе випивка. У тебе є гроші.
-Покажеш байк — пригощу тебе пивом. -Згода.
Заради такої угоди дамо тобі покататися першим. Гаразд.
Краще ризикнути,
ніж гризтися із Джеймі.
Мені теж.
-Скутере, ти молодець. -Дякую.
-Молодець. Але більше так не роби. -Що?
-Ти вже стільки встиг зробити. -Так.
Усі запчастини підійшли.
Тепер ми добре заробимо. Ми винні щось за них?
Отже, якісь Грімлорди,
і схоже, це банда байкерів з Ель-Пасо,
продали деталі Кролику й Скутеру.
Але тепер ми маємо зробити їм мотоцикл.
Зробити мотоцикл безоплатно? Чи за ці запчастини?
Мені так здається.
Я маю це визнати.
Скутер і Кролик молодці, адже знайшли деталі для «індіана».
Навіть попри обіцянку безоплатно побудувати мотоцикл.
Але ми змогли зібрати свій перший байк
і маємо показати його клієнту.
Ти маєш інструкцію до цього «індіана» 1947 року?
У ті часи люди знали, як працює механіка.
В інструкції вказували, як завести, налаштувати синхронізацію, клапани.
А зараз там пишуть, щоб не пити кислоту з акумулятора.
«Індіан-чіф» уже готовий.
Як ми домовлялися,
Грімлорди мають прокататися на ньому першими.
Цей «індіан-чіф» — наш перший реставрований мотоцикл.
Але ми знайшли буквально його скелет.
Було складно знайти навіть запчастини.
Але щойно ми їх знайшли, Вес воскресив мотоцикл.
Тепер він п'є бензин, дихає вогнем і димить на трасі.
Ми повернули йому справжню славу оригінального «індіана».
Ми отримали схвалення від Грімлордів, залишилося продати його.
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
«Флітлайн» уже заґрунтовано, настав час фарбувати його.
Напівпрозора фарба була б ідеальною для цієї машини,
адже вона обтічна.
Тут немає кутів.
Можна поєднати чорний колір з карамельним, але тут треба мати добре око.
Це дуже складна техніка фарбування, але прозора фарба нам допоможе.
Карамельний колір темніє з кожним шаром.
Поступово він стане зовсім чорним.
І це буде справжня карамель.
Оце чудове фарбування.
Ця труба надто близько.
Треба трохи надавити.
Працюємо над цим.
Авто виїхало з малярного цеху годину тому.
Бачите, як блищить? Справжня краса.
Подивимося, що в нас тут.
Докручуємо й підтягуємо все, аби добре трималося.
Далі — тест-драйв, і можна продавати.
Ми вклали багато праці й зараз ми задоволені.
Хочемо отримати багато техаської валюти.
Ця машина — просто діамант. Мій тато пишався б мною.
ВУЛИЦЯ ЕЛЬ-ПАСО
ЕЛЬ-ПАСО
Наш «шевроле-флітлайн» 1952 року готовий, і ми дуже задоволені.
Коли авто привезли до нас,
здавалося, що на нього не варто витрачати час і зусилля.
Але ми опустили дах, зробили новенький салон.
Далі вставили 454-й двигун з великим блоком
і ззовні пофарбували в блискучий карамельний червоний колір.
Після реконструкції авто стало схоже на машину часу,
що повертає нас в Америку 50-х років.
Я б навіть залишила цей «флітлайн» собі.
Але нам треба заробляти гроші й шукати йому новий дім.
ВУЛИЦЯ ЕЛЬ-ПАСО
Як справи, Кролику? Дивись. Я все підготував до продажу.
Тачка сяє, як діамант. Як сонце.
-Два за ціною одного? -Ні.
-Ясно. -Ні.
Двоє чудових транспортних засобів готові: «флітлайн» з низьким дахом і мотоцикл.
Ну що, хлопці?
Кому потрібен красень-мотоцикл
або класика на замовлення?
Ми зі Скутером декому телефонували,
тепер час отримати гроші.
Гарна машина.
Це 1952 рік.
Тут усе нове.
Усічений дах,
випрямлений капот, французькі фари, сховані ручки.
Обожнюю цю шкіру.
Усе виготовлено в нашій майстерні.
Зазвичай ми продаємо машини по одній, як роблять у більшості гаражів.
Але тепер ми маємо дві абсолютно різні машини,
які притягуватимуть цілком різних клієнтів.
Як вам «індіан» 1947 року?
Дуже оригінальний. І запчастини оригінальні.
Це Леон, шанувальник «фокс-боді».
-Чудовий байк. -Ого.
-Скільки він коштує? -Вісімдесят тисяч.
Доларів.
-Не песо? -Не песо.
Жодних песо.
Скільки хочете за байк?
Ми продаємо «індіан» за 60 000.
Для мене це дещо задорого.
Чудові автівки. Дякую, що запросили.
-Дякую, Леоне. -Дякую, що завітали.
-Дякую. -Побачимося.
Яка гарна вишенька.
Сідай. За кермом вигляд ще кращий.
Це точно.
Люди голови собі звернуть.
-Так. -Безперечно.
Мені це справді подобається.
Кажіть, скільки ви за неї хочете.
Ми продаємо її за 80 000.
-Вісімдесят тисяч. -Торгуватися можна?
-Скільки ви планували витратити? -Приблизно 65-70 тисяч.
Коли я чую «65-70», відразу схиляюся до 70.
Наша ціна — 80. Як щодо 75?
Якщо віддасте за 70 000, я заберу її вже зараз.
Вона дуже гарна.
Але я маю лише 70.
-Готівкою? -Сімдесят готівкою.
Ви щойно купили «шевроле» 1952 року.
-Дякую. -Вітаю.
Ми заплатили 6 500 за «флітлайн» і «індіан».
Скажімо, за «шевроле» ми віддали 3 250.
Витратили 28 000 на реставрацію.
Але ми продали його за 70 000 і заробили 38 750 доларів.
Треба оформити документи.
Я все витру, щоб ви поїхали на чистій машині.
Скутере, зараз приїде чоловік, якого цікавить «індіан».
Хоч би Кролик повернувся.
З мене ніякий продавець, я можу лише блефувати.
-Вітаю, як справи? -Непогано.
-Дейв. -Скутер.
-Вітаю. -Дуже приємно.
-Ви фанат «індіанів»? -Так. Я на такому їжджу.
-Чудово. -Розкажіть про байк.
Які характеристики? Усередину лізли?
Секунду. Весе!
Весе! Ось Вес. Він знається на байках.
-Він теж байкер. -Де Кролик?
Пішов оформляти документи на машину.
-Ясно. -Привіт. Я Дейв.
-Веслі. -Дуже приємно.
-Це Вес. Це Дейв. Ти байкер? -Так.
Це оригінальна фарба. Ми всюди шукали відповідні запчастини
і зібрали цей байк.
Тут усе максимально оригінальне.
Навіть кріплення.
Ви чудово впорались. Уже визначили ціну, Весе?
Так, ми хочемо отримати 60 тисяч.
-Це байк не для початківців. -Ні.
-І не скутер. -О, ні.
-Обговоримо? -Що пропонуєте?
Я б запропонував суму…
приблизно 45 000.
Ой.
Ми не можемо так багато уступити. П'ятдесят тисяч готівкою.
І можете їхати хоч сьогодні.
Менше ніж 50 ніяк не вийде?
-Ні. -Це наш мінімум.
-Я згоден на 50. -Чудово.
Потиснемо руки.
Дякую, хлопці.
-Що тут у вас? -Привіт, Кролику!
Ми щойно продали байк.
-За скільки? -П'ятдесят тисяч.
П’ятдесят.
П'ятдесят тисяч, і він везе цуценя додому.
Весе, я не знав, що ти продавець.
Ти ще багато про мене не знаєш.
Мабуть, так.
Із «шевроле» і «індіаном» вийшла ціла епопея,
але ми продали їх обох.
Ми купили їх за 6 500 доларів.
Ми вклали в них 40 000, але продали в сумі за 120 000 доларів.
Після продажу «лінкольна» за 90 тисяч ми вийшли в плюс на 147 250 доларів.
Це великий крок до нашої мети в 500 000 доларів.
Дейве. Час отримати гроші й оформити документи.
-Гаразд. Уперед. -Ходімо.
«ЗАМОВЛЕННЯ ПІД КОРДОНОМ»
Це Кабе.
Як справи, Кабе?
Що там у вас? Готові купити ще одну тачку?
Минулого разу ти мене підвів.
У мене є друг, який грав у карти
і виграв «шевроле-апачі» C10 1961 року.
Я поясню Кролику, бо він на мене дивиться.
Це мій друг Кабе,
він дав мені інформацію про С10 1961 року.
Його виграли в карти й хочуть спихнути.
-Що скажеш? -Машина ціла?
Чи знищена? Вона на ходу? Чи ні?
У якому вона стані? Ти її бачив?
Ні, але відчуваю, що угода буде вигідною.
КАРЛОС КАБЕ ТЕХЕДА
-Так. -Я маю таке відчуття.
Ти казав те саме минулого разу. І що вийшло із «шевроле»?
Тут є Кролик, він досі злий.
Він каже, що не знає, у якому стані пікап,
але той чоловік хоче позбутися його.
Далеко їхати?
Яка адреса?
Він у Хуаресі.
Машина в Хуаресі.
Обдуриш раз — ганьба тобі. Але двічі вже не обдуриш.
Я надішлю інформацію. У мене хороше передчуття.
Подивимось, чи реабілітуєшся.
Але пікапи «апачі» — стильні, круті й універсальні.
Їх можна відновити або перетворити на що завгодно.
Було б нерозумно не подивитися, якщо це все правда.
ХУАРЕС, МЕКСИКА
Якщо він її виграв, вона йому не потрібна. Може, продасть дешевше.
Власне.
Вітаю.
Ось цей пікап.
Ну що, Кролику. Є потенціал?
Потенціал є, але доведеться багато попрацювати.
Почнемо з того, що це капот не 1961 року.
-Нема двигуна. -Нема.
І трансмісії.
Але я точно бачу потенціал.
Усім у майстерні сподобається.
Так. Усі люблять будувати пікапи.
Зрештою, C10 із короткою платформою — це добра покупка.
Такі пікапи настільки популярні, що люди вкорочують довгі платформи.
Коротких пікапів зараз бракує.
Їх люблять усі, хто будує хотроди.
Є потенціал?
Потенціал тут є, адже це «шевроле» з короткою платформою.
Їх легко продати. На них є попит.
Отримати оригінальний C10 першого покоління з короткою платформою —
це вже успіх.
Вони дуже популярні в прикордонних районах.
-Спитай, скільки він хоче за пікап. -Гаразд.
Він хоче 2 500 доларів.
-Дві з половиною? -Так.
Скажи 1 500 доларів.
Дві з половиною, бо він має ще двох охочих.
Не факт, що вони заплатять. У нього є всі документи?
Тут він їх не має. Але подзвонить, і їх привезуть.
Дві тисячі — і ми забираємо.
Він наполягає на 2 500.
Віддамо 2 500, якщо знайде документи.
Він зателефонує, і їх привезуть.
Згода.
Тепер у нас є проєкт.
Ось ваші 2 500 доларів. А ми завантажимося.
Оформляємо документи й повертаємося до майстерні.
Я пригадав ті дні, коли продавав у автосалонах.
Знаходиш хлопця, який хоче вигідно купити,
і думаєш, що швидко вламаєш його. Але, зрештою,
ми вигідно продамо цей «апачі» по той бік кордону.
Саме так.
-Ти штовхаєш, Скутере? -Я штовхаю.
А це хто такий?
Що відбувається?
Я продав машину.
-Вона моя, а не твоя. -Ні, уже не твоя.
-Ти її програв. -Я хочу її повернути.
Він каже: «Ти програв цей пікап у карти.
Я не віддам тобі документи».
Він продав нам чужий пікап.
Оце так.
Ні. Мене не знімай.
Переклад субтитрів: Інеса Федорова