HIERARCHY
Woo-jin.
Hvorfor er du her?
Det er din første bursdag med meg.
Jeg vil gratulere deg skikkelig.
Skikkelig?
Gaven din.
Det var ikke mye.
Den andre gaven.
Ikke vær sen.
Frøken Han?
In-han?
-Dette er sinnssykt. -In-han.
Det er ikke sånn.
La ham gå. Jeg tar meg av det.
Nei, ingen kan vite det.
In-han!
Nei…
Hei, Woo-jin!
Så du stipenddusten? Han stakk da det begynte å bli gøy.
-Hvor ble han av? -Hei.
Kontroller deg.
Det er sånn det oppstår uhell.
Gå inn igjen.
-Vi går. -Hvorfor blir du sint?
-Vi går ut på baksiden. -Eller ned.
La ham være.
Hvorfor løper du etter ham?
Han er vennen min.
Gråt du? Hvorfor ser du så lei deg ut?
Det er ingenting.
Det er åpenbart noe.
Hva er galt?
-Du kjenner ikke pappa. -Vi finner på noe.
Hva er det?
Jeg skal be dem om å slutte å mobbe ham.
Vi går tilbake.
In-han!
Kang Ha.
LILLEBROR
Vi må snakke.
Ok? In-han!
In-han!
FRØKEN HAN JI-SU
In-han, la meg forklare.
-Alle er gale! -Hvor er du?
-Vi må snakke. -Alle på skolen er gale.
Både lærere og elever!
Hør på meg. Vi må snakke!
KANG IN-HAN - WJ
Jeg kommer.
-Hvorfor gjør du dette? -La oss snakke sammen.
Hør på meg.
Glem det!
In-han. Kang In-han!
Jeg skal avsløre alt som har skjedd på denne gale skolen.
Kang Ha.
In-han.
Hva var det?
-Hva var den lyden? -Kang…
-Si noe! -Kang Ha…
-In-han! -Kang Ha.
In-han, hvor er du?
Vent litt, ringer deg tilbake.
Jeg ringer deg opp!
In-han…
In-han?
EPISODE 7. SPRING TIME: OUR SHORT, VULNERABLE YET PRECIOUS CHAPTER
SEOUL YONGHO-POLITISTASJON
Skolevold?
Gitt vår sosiale status,
trenger ikke vi å krangle fysisk med noen.
Jeg er utrolig fornærmet. Hvilket grunnlag har du for å anklage meg?
Herr advokat, har vi ikke retten til å tie?
Det var reseptbelagte medisiner.
-For angstlidelser. -Ta et hårstrå om du vil.
Løgn. Hvorfor tror du meg ikke?
"Skolevold?"
Jeg slår aldri noen.
Jeg viste dem noen trylletriks.
Jeg bare…
Som senior, prøvde jeg bare å hjelpe yngre elever med å trives.
Jeg handlet ikke på vegne av noen.
Jeg vet ikke.
Vi dro på festene. Vi har aldri vært involvert
med hverken vold eller narkotika.
Vi er nerder.
Vi var ikke delaktige.
Vi spilte en rolle.
Jeg er sikkert ansvarlig for visse ting.
Du er jaggu frekk.
Jeg har aldri sett en stipendelev som deg.
Jeg ante ikke at du ville skape slik kaos på skolen.
Det er det jeg kom for å gjøre.
For å ordne opp, selv om det skaper kaos.
Den som drepte broren min…
Jeg finner dem kanskje ikke selv, men den dagen… Nei.
De som sto bi da han ble mobbet, skal holdes ansvarlige for det.
Du er vel ikke
en av de folka,
er du vel?
Hei!
Anmeldte du meg til politiet?
Dop? Vold? Har du sett meg slå noen?
Det kan du si. Hva vet du om meg, egentlig?
Hva har jeg gjort?
Hva ga han til politiet. Videoer?
Kan du ikke vise dem til meg også?
Få se.
Glem det.
Du burde slutte å komme på skolen.
Jeg har sagt det før.
Jeg bestemmer om jeg blir på skolen.
Du har ikke rett til å kreve noe.
Selvsagt kan han det.
Dere betaler ikke skolepenger.
Vi betaler til og med til et utviklingsfond.
Har du tenkt over hvor fordelene du høster kommer fra?
Du har ingen samvittighet.
Ikke sant, He-ra?
Hun har rett.
Tildeling av stipend ut av noblesse oblige
er gjort av veldedighet.
Det er ikke sånn du viser takknemlighet.
Så det gjør det greit?
-Gir veldedighet rett til å mishandle? -Hva faen er det du sier?
Han tar ikke feil.
Vi burde ikke bli mishandlet for å være stipendelever.
Har det klikka for dere?
Du burde ha oppført deg om du ikke ville bli anmeldt.
Du gir aldri opp.
Slipp ham, Yun-seok.
Jae-i.
Du tar vel ikke hans parti?
Kang Ha har rett. Vi tok feil.
Ikke vær redd for å delta i etterforskningen.
Urettferdigheten og mobbingen dere opplevde på skolen.
Vær ærlige om det.
Så vi innser hva vi gjorde galt.
Bare da…
…vil det aldri skje igjen.
Faen.
Forstår du ikke det?
Politiet kom til skolen vår.
Mamma, jeg slo ingen.
Vel, jeg slo noen, men det var ikke jeg som slo.
Jeg gjorde det ikke fordi jeg ville. Samme det, jeg må gå.
Faen.
Hvorfor ser du forferdet ut?
Ingenting av det han sa var løgn.
Han ville ikke slå noen.
Han gjorde det for å komme i en god posisjon med dere.
Hva så?
Er det mer å gjøre?
Du har sagt til alle at du skal ordne opp.
Er du ferdig?
Du hadde bursdagsfest.
Den dagen.
Du dekket sporene dine godt.
Du er ikke i noen av videoene jeg har.
Om jeg er ferdig?
Jeg har akkurat begynt.
De som har skyld skal få sin straff,
og jeg vil bevitne det personlig.
Må du til New York?
Det er allerede bestemt.
Jeg vil ikke la deg være alene igjen.
Når jeg tenker på det du gikk gjennom alene…
-Jeg har ikke sagt unnskyld. -Du trenger ikke å si unnskyld.
Jeg vet hva du føler.
Ri-an, jeg er straks tilbake.
Ok.
VI VET HVEM SOM SENDTE VIDEOEN DET VAR REKTOR PARK
Ju-won.
-Vi burde snakke. -Slipp.
Videoen du sendte meg.
Jeg kan involvere politiet.
Ju-won.
Jeg visste lite om deg før jeg skjønte at du var utpresseren.
Nå er jeg mer forvirret.
Hvorfor gjorde du det?
Tenk på hva dere har gjort.
Stipendelevene og lærerne må krype for dere.
Det er dere som styrer Jooshin.
Jeg foraktet det.
Videoene du truet meg med
var ikke blant dem Kang Ha ga til politiet.
Den idioten tok ikke med de viktigste.
Jeg ga dem ikke til ham.
Pågår truslene dine?
Jeg vurderer det.
"Jeg vurderer, jeg lekker den." Det er bare prat, du gjør ingenting.
Du beskytter noen, akkurat som jeg.
Du vet at dette slår tilbake på moren din.
Eller rektor.
Og du angriper meg, ikke Ri-an,
fordi du er redd for hevn.
Noe er galt med Jae-i.
-"Galt?" Hvordan da? -Siden når har Jae-i forsvart andre?
Hun er annerledes på en måte.
Når blir hun seg selv?
Jeg liker den likegyldige og kalde Jae-i som jeg alltid har kjent.
Jeg er ikke sikker.
Hvem bryr seg?
Hun skal uansett dra.
Så jeg burde ikke bry meg?
Du hatet Jae-i. Du ville ha henne vekk herfra.
Det var da jeg var sint på henne.
Alle venner går gjennom opp- og nedturer.
Ga du ikke opp vennskapet ditt og sa du ville ta hevn?
Hun reddet meg fra helvete.
Hun har alltid vært sånn.
Og hun har alltid holdt ut med min fæle holdning.
Jeg ville være en ekte venn.
Men hun drar til New York.
Den videoen,
sendte du den?
-Video? Hva mener du? -Hvor og hvordan fikk du tak i den?
Hva tror du at du driver med?
-Ri-an. -Ikke vri deg unna.
Gi meg et ordentlig svar.
Dette er en privat stiftelse tilknyttet Jooshin-gruppen,
og du er Jooshins arving.
Og?
Jeg sier at når det gjelder deg, er det ingenting jeg kan gjøre alene.
Var det mamma?
Spionerte du på meg?
Hvorfor i helvete gjorde du det?
Å ansette folk til å spionere på meg er én ting, men den videoen…
Hvorfor sendte du den til meg?
Av bekymring.
Hvis du gjør henne gravid, vil det bli et mareritt for oss.
Du må være på vakt.
-Mamma! -Hvordan våger du å heve stemmen?
Du er min sønn og arving.
Før jeg er sønn og arving, er jeg en person.
Jeg er ikke hunden din!
Jeg er lei av å være underlagt deg.
Det er kvelende.
Du kan like godt kaste meg ut som pappa.
Behold alt.
Å være din sønn er én ting, men jeg kan velge å ikke være arving.
Ri-an!
Hvordan kan du si det til meg?
Du er alt for meg.
Du er min eneste sønn, eieren av Jooshin og universets sentrum.
Jeg skal sørge for at du blir alt det.
Du er mitt eneste håp.
-God ettermiddag, frue. -Hallo.
Jeg visste ikke at du ville gå til politiet.
Skolen gjorde ikke det de skulle
for å beskytte elevene.
Samme det, du har satt ting i gang.
Du sa du skulle ordne opp
for å hevne In-han.
Han ville ikke ha tolerert all urettferdigheten.
Jeg vet at det var sånn han var.
Jeg tenker ikke på det som hevn.
Jeg tror vi bare…
…blir holdt ansvarlig for våre handlinger.
Jeg skal akseptere min skjebne.
Det jeg ikke visste fordi ingen sa noe,
som hva jeg gjorde galt,
det jeg overså og godtok.
Skulle ønske jeg visste det tidligere.
Før vi mistet In-han.
Unnskyld…
…for at jeg ikke skjønte det.
Og for å være egoistisk ved å beskytte Ri-an.
Jeg beklager…
…for belastningen.
Jeg drar til New York snart.
Skal du dra?
-Hva vil skje med deg? -Ingenting.
Jeg fortsetter å leve som Jung Jae-i fra Jaeyul-gruppen.
Så, Kang Ha,
ta vare på deg selv.
Sørg for toppkarakterer.
Jae-i.
Var det en stund…
…du hadde følelser for meg?
Ikke i det hele tatt.
Løgner.
Unnskyld.
Det er min feil.
Kang In-han.
Har du hatt det bra?
Si hei.
Jeg inviterte Ri-an hit fordi han har noe å si til deg.
La oss ta det rolig,
vi kan rette én feil av gangen.
Frem til jeg drar,
jeg skal gjøre alt jeg kan.
Er dette…
…slutten for oss?
Selvsagt ikke.
Vi er bare 18, Ri-an.
Tenk på det som at vi
tilbringer litt tid fra hverandre.
Jeg kan ikke være uten deg.
Hva med deg? Kan du?
Være uten meg?
-Sier du unnskyld til Kang Ha? -Det skal jeg.
Ikke dra, Jae-i.
Ri-an,
jeg føler at vi blir straffet.
Jeg tenker at dette er konsekvensene av det vi har gjort galt.
Vi etterlot et varig arr på noen.
Det gjorde vi begge.
Så vi burde også
ta konsekvensene…
…av våre handlinger.
Vent.
Hvordan…
Dette er Jooshin, frøken Han Ji-su.
Et upassende forhold til en elev…
Hvordan er noe sånt mulig som lærer?
Du er klar over problemene dette ville forårsake.
Hvis dette kommer ut nå, det er allerede kaos på skolen…
Tenk deg hva som vil skje.
Woo-jins foreldre vil holde lokk på dette,
så jeg skal være kort.
Så snart du forlater dette kontoret, send inn oppsigelsen din og forlat skolen.
E-BILLETT - VISAKORT
Rektor Park…
Vær takknemlig for at deres sjenerøsitet står i samsvar med deres status.
Ikke glem hva sjenerøsiteten innebærer.
Var det Woo-jin…
Hvem avslørte det?
Hvis ikke Woo-jin hadde vært involvert, hadde du vært i fengsel nå.
Du kjørte ned en person.
Til gjengjeld forventer vi at du tier
om hendelsene knyttet til Woo-jin og alt annet.
Skal vi dra på tur sammen før Jae-i drar?
-Vil du dra et sted i nærheten? -Nei.
La oss ikke gjøre en stor sak ut av det.
Det er ikke sånn at dere ikke ser meg igjen.
-Woo-jin? -Ja?
Er alt i orden?
Ja.
Kan du fly hjem i feriene?
Jeg fikk beskjed om å aldri komme tilbake.
Dette er seriøs hevn.
Hva mener du?
Du drar fordi den valpen snudde skolen på hodet.
Og du blir skilt fra oss tre.
Det er seriøs hevn.
Med tanke på det Kang Ha har opplevd, er dette hevn nok?
Ta hevn.
Hva har du gjort?
Hva i helvete gjorde du mot Jae-i?!
Jeg møtte faren hennes.
Du ville at Jae-i skulle forsvinne.
Jeg ba ham sende henne til New York.
Hvis han ikke gjorde det, skulle jeg avsløre hvorfor hun dro til USA.
Hvorfor dro hun dit?
Hun var gravid.
Hva?
Med Ri-ans baby.
Du er gal! Sa du det til faren hennes?
Hvordan kunne du gjøre noe slikt?
Du sa at jeg måtte velge hvem jeg støttet.
Jeg valgte deg!
Men hvordan kunne du gjøre det, din idiot!
Hvordan kan du møte Ri-an og Jae-i nå?
Du vet hvor viktig du er for dem.
Jeg burde si det.
-Jeg må si at dette er min feil. -Nei.
Gjør du det, er det over. Vennskapet avhenger av din stillhet.
Jeg burde si farvel.
Jeg leverte nettopp oppsigelsen min.
Ingenting vil skje deg.
Ingen får vite det.
Hvordan kan du si det?
Du og jeg,
vi vet begge om det.
Ikke tro at dette er over.
Vent.
Hva sa hun?
Tror du det var med vilje?
Husker du da du spurte hvem jeg hadde følelser for?
Hva?
Hermès eller He-ra?
Det er He-ra.
Hun er den jeg er glad i.
Jeg vet det.
Kom du hit for å si det?
Jeg gjorde noe slemt.
Det virker som om alt som har skjedd
begynte den kvelden,
på grunn av meg.
Jeg er redd for å ta ansvar, men jeg vil innrømme én ting.
Woo-jin.
Hva snakker du om?
Jeg visste ikke hva slags ulykke det var den dagen det skjedde.
Jeg måtte bare sørge for…
…at bilen ikke kunne spores til henne.
Jeg ville ikke ødelegge for pappa.
Jeg dekket over det.
Så fant jeg en penn i bilen.
Nylig innså jeg at det var et kamera.
Beklager, Jae-i.
Denne tilhørte
Kang In-han.
Er kvinnen i videoen lærer på skolen din?
Etterforsker Kim, finn den mistenktes adresse.
Hvilken representant eier bilen?
Presidentkandidat Lee Han-jong.
Hvorfor dukker det navnet opp her?
-Jeg tror vi bør varsle sjefen først. -Jeg tror også det.
Jeg er betjent Jung Ju-han.
-Du må bli med oss. -Vent. Hvorfor?
Vi har en ransakelsesordre.
Vennligst samarbeid.
Hvem godkjente dette? Dette er Jooshin!
Helvete.
Frøken Han Ji-su?
Betjent Jang In-ho. Seoul-politiet.
Under loven om skjerpet straff
er du arrestert for å ha forlatt et ulykkessted.
Du har rett til å tie og unngå selvinkriminering.
Frøken Han.
Takk for sist.
Takk.
Går det bedre?
Ja.
Du er en talentfull kunstner. Du gjør det bra.
Dette klarer du!
Takk.
Den tidligere styrelederen etablerte en privat utdanningsstiftelse
for å fostre unge til å bli en ressurs for landet.
Vold og narkotikabruk har blitt avdekket.
Og en lærer er ansvarlig for at en elev ble påkjørt.
Jeg tar fullt ansvar.
Skadene er utenfor rektorens ansvarsområde.
Håndteringen av saken vil bli diskutert
med styret og den nye rektoren.
Styreleder An!
Du vet hvor hardt jeg har jobbet for å forsvare skolen gjennom årene.
Hvordan kunne du
kaste meg vekk som et gammelt papir?
Jeg tror prisen vi har betalt er høyere enn verdien på et papir.
Tror du jeg er involvert med skolen for denne stiftelsens skyld?
Nei.
Alt er for sønnen min, Ri-an.
Det var din jobb å sørge for at ingenting kunne skade min sønn.
Din jobb var å tjene Jooshins eier.
REKTORS KONTOR
Jeg er glad du forlater skolen, mamma.
Jeg trenger ikke å være flau over deg.
Jeg ga Kang Ha videoene han ga til politiet.
Jeg har visst en stund
at Jooshin beordret deg for å spionere på elevene.
Jeg ville ødelegge skolen.
Men var redd det ville gå ut over deg.
-Ju-won. -Men det er over nå.
Du trenger ikke å gjøre det lenger.
Det var det jeg ville.
-Ble det solgt dop på Jooshin? -Er Jaeyuls eldste gravid?
Det er sjokkerende at A-gruppens eldste var gravid,
hun har nå spontanabortert.
Det som er enda mer sjokkerende er at faren er B-gruppens arving.
Hva er forholdet mellom de to gruppene?
Ta deg av det.
Du må sørge for at minimal skade blir påført gruppens image.
Hvordan føles det?
Jeg spør hvordan det føles å leve et liv som din mors.
Jeg er innfunnet med det.
Du tar etter moren din.
Og oppførselen din
har ødelagt alle mine planer for deg.
Du har blitt helt ubrukelig.
Dette var vel uunngåelig. Du og jeg har kastet bort dyrebar tid.
Jeg var redd…
…for å bli kastet ut som mamma.
Jeg var bare tre eller fire da du sa det.
"Hvis du oppfører deg upassende, vil du forsvinne som moren din."
Jeg har alltid fryktet det.
Men jeg har det bra nå.
Jeg er ikke redd.
Ha det klart for deg.
Jeg tar aldri tilbake det jeg forkaster. Spesielt ikke hvis det er…
…en person.
Jeg vil be om unnskyldning.
Jeg dro til kolumbariet hans.
Min brors?
Ulykken den dagen…
Jeg var ikke direkte ansvarlig, men gutta mobbet In-han den dagen.
Det er min feil.
Jeg burde ha stoppet dem.
På den tiden klarte jeg ikke å se In-han med Jae-i.
Så jeg sto bare og så på mens de andre mobbet ham.
Jeg vet veldig godt at du aldri kan tilgi meg.
Likevel…
Jeg er lei for det.
Overfor deg
og In-han.
Jeg mistet broren min.
Du kan si unnskyld, men han kommer ikke tilbake.
Men du er lei deg?
Det er så lett for deg.
Hadde det ikke vært for ulykken,
ville han fortsatt vært her, ledd og tøyset.
Hvis du ikke hadde mobbet ham
og drevet ham ut på gata den kvelden…
…ville han…
…vært i live.
Er du lei deg? Fint.
Bare lev med den skyldfølelsen, Ri-an.
For jeg vil aldri
godta unnskyldningen.
Alt er et resultat av min uaktsomhet.
Jeg er leder av selskapet, men først og fremst mor,
og sønnen min har forårsaket sosiale kontroverser.
Det beklager jeg.
Men videoen er et klart lovbrudd.
Derfor skal vi gå til søksmål.
Hr. Choi Yun-seok.
Innrømmer du å ha vært voldelig mot stipendelevene?
Og til slutt,
jeg føler meg dypt ansvarlig for volden og den upassende oppførselen
Jooshins elever har utført, og jeg lover en grundig oppvask.
Choi Yun-seok, Baek Chan-min, Kwon Jae-jun, Cha Ji-seok, Lee Yu-jin.
Innrømmer dere vold?
Jeg er også
skyldig.
Kanskje jeg burde ha sagt alt, også at jeg snakket med Jae-is far.
Å gi henne pennkameraet ødela din fars presidentvalgkamp.
Enkelte ting burde ikke sies, for alles skyld.
Ditt svik mot Jae-i tar vi med oss i graven.
Vær snill mot dem til du dør.
-Gjør det godt på den måten. -Endrer det seg?
Hva?
Jooshin.
Og oss.
Jeg vet ikke.
Jeg tror ikke noe endrer seg brått.
Hverken Jooshin eller oss.
Jeg drar.
Dra rett hjem.
Vår første busstur…
…siden jeg begynte på skolen.
Vi pleide alltid å ta bussen sammen.
Beklager.
Jeg unngikk deg av frykt.
Jeg hjalp deg ikke.
Hva?
Du har endret deg siden du ble rik.
Når ba vi om unnskyldning for sånt? Vi bare banket hverandre og glemte det.
In-han sa alltid at det var greit mellom venner.
Ser du? Jeg sa den ville se bra ut.
Det er åpenbart. Jeg er jo Yoon He-ra.
He-ra.
Ja?
Jeg visste ikke at du tenkte slik om meg.
Min kalde og direkte tale.
Jeg trodde at du forstod det.
Det var ikke fordi jeg ikke så deg som en venn.
Det vet jeg.
Jeg var litt ignorant.
Det er jeg flau over.
Vi har alltid vært venner, men jeg har nettopp funnet ut av det.
Hva?
Du er ikke kald. Du bare later som du er det.
Det var slik du beskyttet deg selv.
Jeg skal vente på deg.
Ha en god reise.
Min venn, Jung Jae-i.
Ta vare på deg selv.
Min slemme
og vakre venn, He-ra.
Kom, vi går.
Et øyeblikk.
Skulk skolen. Vær med meg.
-Kom igjen. -Ikke slipp.
-Greit? -Jeg holder den.
-Prøv. -Ok.
Det var nesten.
-Ok? -Igjen.
-Nå. -Kjør på.
-Hvordan var det? -Sånn, ja.
Prøv den veien.
Det er enklere enn jeg trodde.
-Flink. -Sant?
Ja.
Jeg er flink, ikke sant?
Her. Smak.
Hva er dette?
Toast.
Det går bra.
Vent, når smakte du på dette?
Jeg har ikke smakt ennå.
Jeg ville smake med deg.
Den er kjempegod.
-Fort. Smak. -Ok.
Hva syns du?
-God, ikke sant? -Ja.
Er den laget av en kokk? Er han berømt?
-Vil du ikke ha din? -Nei.
-Jeg tar den. -Vi kjøper mer.
Været er fint.
Vinden også.
Du har rett.
Ri-an.
Kang Ha sa en gang til meg
at jeg skal finne det som gjør meg lykkelig og beskytte det.
Så jeg tenkte på det.
Og for meg er det deg.
Fra første gang jeg så deg til nå, du har alltid vært en del av min verden.
Det var sånn jeg overlevde.
For den 18 år gamle Jung Jae-i, er Kim Ri-an hennes eneste varme.
Jeg føler det samme.
Jeg ville ikke ha overlevd uten deg heller.
Men Ri-an,
vi kan ikke bare overleve…
…og stole på hverandre.
Når vi er lykkelige på egen hånd,
når vi kan dele den gleden
uten å lene oss på hverandre,
det er da vi burde møtes igjen.
La oss si ha det med et smil.
En dag kan vi begge smile igjen
og komme sammen igjen.
Jeg vil ikke at du…
…skal ha det vanskelig.
Jeg vil at du skal være lykkelig, Jae-i.
Jeg også.
Jeg vil også at du…
…skal være glad og smile.
I tiden fremover
skal vi utforske poetiske vers av William Shakespeare
og fordype oss i…
Når du erstatter fem, blir det minus to.
-Det er det du gjør. -Ja.
Dette ser bra ut.
Kjøpte moren din den?
-To, tre. -Poser.
Jeg tar eksamen snart. Jeg kan ikke passe på dere.
Dere må ta dere av alle.
Bare sørg for at eksamensgaven min er… Legg vekk telefonen når jeg snakker!
Herregud.
Hva sa du?
Jae-i ba meg si unnskyld.
-Er den til meg? -Jeg kan ikke spise begge.
Dette er ikke likt deg.
Jeg har lurt på hvem som spiser sånt. Du introduserte Jae-i for dem.
Men hun spiste den ikke, så hun ikke vet hvordan toast smaker.
For søtt.
Hvordan kan du spise dette?
Jeg visste ikke at dette ville skje.
Jeg prøvde å stoppe og glemme alt.
Jeg bare…
Jeg ville bare
holde fokus på deg og gå videre.
Jeg klarte det ikke.
Det gikk ikke.
Jeg kunne ikke la andre ende opp som In-han.
Jeg måtte gjøre det.
Kang Ha.
Jeg hadde ikke noe valg.
Men det førte til at du drar.
Unnskyld.
Beklager at jeg fikk deg til å dra.
Beklager at jeg er forelsket i deg. Jeg er lei meg for alt.
Du ville se meg smile.
Hvordan kan du se gjennom tårene?
Ikke bekymre deg.
Jeg skal ikke til New York.
Hva?
Jeg står på egne ben og følger hjertet mitt.
Jeg begynner på nytt på et sted jeg vil bli lykkelig.
Så, Kang Ha…
Ikke tenk for mye på meg.
Ta vare på deg selv.
Husker du det du spurte om den dagen?
Du hadde rett. Jeg løy.
Mamma
DU SER RYSTET UT, KIM RI-AN
Tekst: Anya Bratberg