Ні!
Що ти накоїв, сучий ти сину?
Дідько!
Так?
-Я знаю, хто вбивця, Річі. -Ампаро?
Чорт. Думав, ти мертва. Ти мене налякала.
За кілька місяців до Виставки
у цих засранців була гулянка, і вони випадково вбили повію.
Так, я знаю. Колумбійську повію.
Начальник охорони приховав її смерть у пожежі.
Вони підкупили його грошима від уряду.
Звідки знаєш?
Фернандо Вікторія розказав.
Дідько. А сказав, що її 15-річний син все бачив?
Ні, такого не казав.
Це тепер йому було б…
-Може, це він? -Так, це він!
Але нащо мститися зараз, через 30 років? В цьому немає сенсу.
Я звідки знаю?
Жінку вбив міністр, тож він лишив його на закуску.
Міністра треба якомога швидше попередити.
Дідько. Ти й не уявляєш, який тут капець.
Будь у Санта-Хусті за пів години.
Домовились? До зустрічі.
1992
МАДРИД
Певен, що не хочеш дзвонити в поліцію?
Термін давності давно минув.
Скажу поліції — він опублікує відео.
Сучий син тримає мене за яйця.
Він усіх убив. Лишився тільки я.
Одна справа — замочити нікчемного бізнесмена,
і зовсім інша — убити міністра.
Маячня.
Глянь на трупи. Бачив, що від них лишилося?
Цей тип не жартує.
Не заплачу — прийде за мною.
-Та в тебе стільки нема. -Сам знаю!
Та й партія тобі як тоді не допоможе.
Вони лиш чекають причини, щоб тебе бортанути.
А я ніби не знаю.
Моя дружина.
-Доброго ранку. -Вітаю.
Поговори з нею.
У неї теж стільки немає.
В неї може й нема, а от в її родини…
є.
Це Марга, матір, а це та повія, яка нам усе…
Я вдарила типа ліктем,
зламала носа. Та я ненавмисно.
Нас завели туди…
а тоді я побачила Раміро, який…
Коли я побачила Раміро…
Я за ним стежила. Він почав…
Вони хотіли нас вбити. Ти слухаєш?
-А? -Ти мене слухаєш?
-Хто така Кармен? -Вона врятувала мене в будинку Роси.
-А. -Я за ним слідкувала.
Він почав нервуватися і охоронці нас вивели.
Нас вели в гараж, аж тут Кармен дістає…
Дивись, щоб тебе ніхто не бачив.
Це наш єдиний шанс, чуєш?
-Так, пане. -До дупи твоє «пане»!
Щоб тебе ніхто не бачив.
Обіцяй. Інакше, якщо виживу, влаштую тобі свято.
Я вам клянуся.
Гаразд.
Ти мені життя рятуєш. Я відплачу.
Бідолашна перелякана.
Не хвилюйтеся.
Це номер шафки.
А це ключ.
Як закінчиш, одразу телефонуй сюди.
На мобільний міністерства не здумай.
Усе буде добре. Запевняю.
Сподіваюся.
Є.
Певен? Тебе не бачили?
Упевнений. Усе в порядку.
Добре.
Мені щойно подзвонили.
Все в порядку.
Чудово.
Я, певно, найщасливіший чоловік на світі.
Не знаю, що б зі мною сталося, якби тебе не було поруч.
А в нас ще… є декілька годин до прийому.
Ні, любий.
Іди краще в туалет і дрочи, думаючи про повію, яку вбив.
А мене не чіпай.
Зацініть фріка.
Хто такий?
Гей, це приватна власність.
-Стій! -Не рухайтесь! Стояти!
ПРИХОВАНИЙ НОМЕР
-Так? -Він йде по тебе.
-Хто це? -Він тебе вб'є. Зараз.
Він вже за дверима.
Тобто? Я ж віддав йому довбані гроші.
Не прикінчиш його, рано чи пізно він прикінчить тебе.
Хто ти? Чому мене попереджаєш?
Гей!
-Начо, це я. -Так?
Щоб не відходили від мене ні на довбаний міліметр.
-Нова зміна заступає… -Жодних довбаних змін!
Мені треба очі в кожному кутку.
Сучий ти сину!
Тересо!
Ні! Не зачиняй двері!
Тересо, відчини, молю!
Тересо, відчини, прошу тебе!
Відчини кляті двері!
Тересо, відчини двері, прошу тебе!
Відчини кляті двері!
Тересо! Тересо, прошу тебе!
Молю!
Тересо, відчини, прошу тебе!
Тересо, відчини кляті двері!
Прошу тебе!
Терезо, я прошу тебе!
Будь ласка!
Будь ласка, ні!
Ні, будь ласка.
Господи!
Річі!
Дідько!
Усе гаразд?
Перепрошую. Все гаразд?
-Не дивіться. -Все гаразд?
-Дідько. -Сядьте.
-Сідайте. -Усе закінчилося.
Усе закінчилося.
-Співчуваю щодо вашого чоловіка. -Ви…
були на автограф-сесії мого чоловіка.
Хотів попередити його. Шкода, що він не послухав.
На жаль, ваш чоловік був замішаний у смерті…
У смерті повії. Знаю.
-Шантажистам більше не платитиму. -Послухайте,
тип, що намагався вас вбити, це син тієї дівчини.
Псих, що мститься всім, хто був причетний до смерті матері.
Ніхто не має дізнатися.
Якщо це випливе, його репутації кінець.
Вас хвилює репутація вашого чоловіка?
Так. Адже вона впливає на мою.
Через те, що накоїв ваш чоловік і його друзі,
мій чоловік загинув, розумієте?
То це ви дзвонили по телефону?
Кому дзвонили?
Хтось подзвонив чоловікові, щоб попередити про вбивцю.
-Хто? -Я ж кажу, що не знаю.
Та якби не той дзвінок, я б також загинула.
Коли, кажете, був той дзвінок?
Ну, що? Скучили за мною?
А ти що? З татом не привітаєшся?
А? Тримай.
Привіт.
-Як ти, люба? -Ти щось пізно.
Уяви собі, вантажівка перекинулась.
Я ненадовго.
-Якого дідька ти тут? -Знаю, тебе перевели.
Та вислухай. Ти єдиний, хто може нам допомогти.
Я Ампаро.
Я здогадався.
Тобто хтось використовує сина повії,
щоб видурити гроші
і підлаштувати так, щоб все виглядало, як помста.
Саме так.
Знайдемо того, хто дзвонив,
впіймаємо виродка, що все це задумав.
Ану чи я все вірно зрозумів:
тут в нас корупція, вбивство сексуального характеру,
вбивство впливового політика і серійний вбивця.
І, як вишенька на торті,
просиш відстежити дзвінки міністра внутрішніх справ,
бо тобі так захотілося, Річі?
Нічого не забув?
Ні. Здається, це все.
Я вам допоможу.
Але це востаннє. Бо як спіймають, пошлють за кордон.
І я тобі родиною клянуся, Річі,
якщо це станеться, я твої намахані яйця відірву.
Дякую тобі, Манчадо.
КОРИСТУВАЧ: MANCHADO9932
Зрозумів.
Що сталося з офісом?
Кляті діти перетворили його на ігрову кімнату.
-Ясно. -Номер міністра.
Ось.
Гаразд. Гадаю, це він.
Бо ми приїхали незабаром після цього.
954? Севільський номер.
ГЕОЛОКАТОР
Ти казав, п'ять хвилин.
-Майже, Хорхе. -Ми граємо у Фортнайт.
Може даси попрацювати?
ТЕЛЕФОННА БУДКА
Клята телефонна будка.
Мабуть, остання в Ла-Картусі.
Назад в Севілью.
Що скажеш?
А ти як думаєш?
Кажи.
У нас немає підозрюваного.
Начальник служби безпеки мертвий.
Той, що з борделю, теж.
-Ага. -У нас нічого нема.
Хіба дзвінок, який міг зробити будь-хто.
Ми щось упустили.
Але що?
Присягаюся, на кінчику язика крутилося, але тип відкрив пиво,
і з голови вилетіло.
Та ми круто справляємося. Точно краще за поліцію.
Є таке.
Не здається, що з нас чудова пара детективів?
Ми з тобою ще й яка чудова пара.
Це всім зрозуміло.
Гадаю, треба шукати шантажиста.
Когось, хто все знав, і кому через 30 років забракло грошей.
Зачекай.
Вчора, в будинку Вікторії, я помітив в його скриньці дещо дивне.
Дідько.
АРГ
Нагадало одну колишню справу. Це була…
АРГ
…юридична фірма, що займається великими позовами.
«Адвокати Рівас Гуріді». Це що?
Коли висиш банку купу бабла і оголошуєш банкрутство,
банки наймають таку фірму, щоб розбиратися з тобою в суді.
Думаєш, Фернандо Вікторія…
Лист був у його скриньці.
Це неможливо. Йому підклали бомбу.
-Його майже скалічило. -Ідеальне алібі.
-«Я? Та я сам ледь не вмер». -Дідько.
Як дізнатися, чи він банкрут?
Через Манчадо. Та ти ж чула, він більше не допомагатиме.
Чекай.
Що ти робиш?
Кармен, слухай уважно.
Можеш отримати доступ до рахунків Вікторії?
З'ясуй, чи є він банкрутом і чи має борги.
От лайно.
Що таке?
Знову ми запізнилися. Дідько.
-Так? -Так і є.
Вікторія по вуха в боргах.
Зачекай хвилинку.
-Кажи. -Його компанію щойно конфіскували.
Сучий син. Хтозна, де цей виродок тепер.
Збирається сісти на потяг до Мадрида.
А ти звідки знаєш?
-Бачу, як білет купує. -Ти чого там?
-Мені вдома з котом сидіти? -Ні. Ми зараз.
-Хто це, в біса, був? -Кармен.
Швидше. До поїзда 10 хвилин.
Дідько.
Туди 16 хвилин машиною.
-Доведеться бігти. -Побігли.
-Манчадо? -Ти мій пістолет не брав?
-Ні. Ти що? -Річі, годі знущатися.
Клянуся, я не брав.
-У мене проблеми будуть. -Сина питав?
Мені треба йти. Я поспішаю.
-Ні, Річі. -Давай.
Бісів ти…
Що, так і сказав? Та ти що!
-Перепрошую. -Це…
Перепрошую, щось принести?
Віскі. Дякую.
Це вже не приховаєш, Фернандо.
Якщо не оголосимо про банкрутство до кінця кварталу,
у тебе будуть серйозні проблеми з законом.
Скільки в мене часу?
Трохи більше двох місяців.
Дякую.
Слухайте, пані, я, звісно, не міністр, але я теж дуже зайнята людина.
Тож мені дуже важко повірити,
що за ці два місяці пан Паласіос не знайшов хвилинки,
щоб відповісти на мій клятий дзвінок!
Що ви робите?
-Кому ти вчора віднесла їжу? -Про що ви?
Кому ти вчора віднесла їжу?
Це ж він, так?
Син повії.
Хлопець нікому не заважає. Він просто…
Те місце закинуте.
Він же був у психлікарні?
Він давно звідти втік.
Я йому лише їжу ношу, присягаюся. Більше нічого не знаю.
ВИСТАВКА 92
Не бійся.
Я просто хочу поговорити.
Я знав твою матір.
Маргу.
Те, що з нею сталося, жахливо.
Після стількох років, я досі…
не можу викинути це з голови.
Навіть уявити не можу…
що відчував ти.
Стільки сліз.
Стільки страждань.
Стільки болю.
Я намагався відвідати тебе в лікарні.
Та мене до тебе не пускали.
Хотів дізнатися, чи ти в порядку.
Час тим, хто забрав у тебе твою матір,
заплатити за скоєне.
Я тобі допоможу, Вікторе.
Роберто Валькарсель мертвий.
Відомий підприємець і власник мережі магазинів одягу
загинув внаслідок жахливого вибуху
на одному з його складів.
ЗАГИНУВ ПІДПРИЄМЕЦЬ ДОМІНГО ГРАНХЕРО
Дякую.
ДО Ф. ВІКТОРІЇ
Я ХОЧУ ТРИ МІЛЬЙОНИ ЄВРО.
ПЛАТИ, АБО ВАГОНЬ ПОКАЖЕ ПРАВДУ.
ФЕЙКОВЕ МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ: США, МАЯМІ
ПОЖЕЖНА БРИГАДА СЕВІЛЬЯ
-Річі? -Ампаро Кастаньйо?
-Так, це я. -Це Фернандо Вікторія.
-Ви приходили до мене в офіс. -Так.
Нам треба зустрітися.
Пане Вікторіє.
Вибач, Адольфо. Подзвоню пізніше.
Чим можу допомогти?
ПЛАТИ
ШАФКА
Не прикінчиш його,
рано чи пізно він прикінчить тебе.
Усе гаразд.
А ти чого тут?
Вікторе, не знаю, що тобі наплели колишній коп та його подружка,
та це не правда.
Послухай мене.
Вони тебе використовують.
Хто про тебе піклувався? Хто?
Ти ж був мертвий.
А я дав тобі причину жити, Вікторе.
Річі.
Залишайся там.
Вікторе, це міністр вбив твою матір.
Вікторе, я лише його покривав.
Мені за це платили.
Ти ж розумієш, синку? Правда?
Слухай, хочеш грошей?
А? Вони твої.
Забирай. Всі твої.
Ні, послухай!
Ані руш!
Опусти зброю.
Поклади на підлогу.
Вікторе, я був ніким.
Гей! Обережно!
Хутко.
-Сюди. -Відкривай, дідько! Хутко!
-Ходімо -Давай!
Швиденько!
Усі, геть з поїзда!
Ти що робиш?
Опускай повільно на підлогу.
Поклади, Вікторе.
Тікати нікуди. Озирнись.
Нема про що думати. Усе скінчено. Роби, що кажу.
Поклади його. Вікторе, знімай рюкзак.
З якої відстані ви стріляли?
Не знаю.
Десь 15-20 метрів. Уявлення не маю.
Раніше стріляли з пістолета?
-Це обов'язково? -Що це за запитання?
-Може даси працювати? -Я теж поліцейська.
Тоді ти в курсі, що мені треба її розпитати.
Зараз не час.
Раніше стріляли з пістолета?
Ні, ніколи. Побачила пістолет в проході і підняла його.
-І вирішили вистрілити? -Так.
Звісно, дідько. А мала дати йому нас спалити?
-Чий це був пістолет? -Мій.
Триндець.
У мене охоронна компанія. Знайдете, скажете.
А я казала, що ви не допомагаєте.
Щоб кликали поліцію.
-Спокійно, Долорес. -Ні. Я не заспокоюся.
Дістали вже люди, що нехтують протоколом.
-Бо думають, що це неважливо. -Але ж це ми його упіймали.
А ми граємо за правилами і, значить, ідіоти?
Та спокійно. Боже.
Зараз не час.
ВИСТАВКА 92
СУД
-Це вона. -Пані Паласіос, будь ласка.
Пані Паласіос, сюди.
Після трагічної смерті вашого чоловіка
викрилась його причетність до вбивства та інших злочинів.
Зокрема вимагання грошей у уряду. Ви про це знали?
По-перше, я хочу привітати нашу систему правосуддя з тим,
яка вона ефективна та неупереджена.
Мій чоловік був винен.
Також хочу відзначити правоохоронні органи
за оперативність їхніх дій у випадку з вогнеметом.
Єдиний спосіб загладити перед суспільством
всі минулі помилки нашої партії —
це спільними зусиллями
побудувати нову, міцну і сильну партію.
ОСТАННІ НОВИНИ
«НОВИНИ 8Ф»
У зв'язку з цим я оголошую,
що вирішила балотуватися на наступних виборах. Дякую.
Норм. Яка розумна тітка.
Можеш проголосувати.
Я й мамку твою можу.
-Ого. -Це було обов'язково?
Світ належить нахабам. Сподіваюся, вона не переможе.
В ній є щось президентське.
А в тобі від ведучого ток-шоу.
-Та ну? -Ага.
Нічого не шарите і до всього легковажно ставитеся.
Мене аж верне.
Звісно, країна в дупі, коли кожен засранець все коментує.
Тільки рота провітрюєте.
Аж гидко.
Комусь успіх в голову вдарив.
Шкода, що тебе проігнорували, коли ти нарешті на щось спромігся.
-Я на телек не хотів. -Розслабтеся.
Годі сваритися. Пропоную тост.
За нашого Річі.
-Дякую, Манчадо. -Ти що, Суріто.
Хто чокається водою? Це до невдачі.
Облиш його, Кінтасе.
Хай хоч губи намочить. Чи хоч краплю вип'є.
А то я теж, не дай Бог, за вдовами волочитись почну.
Гаразд. Давайте.
Ти що робиш?
-Я тобі пику розтовчу. -Припини.
-Годі вже! -Припиніть!
І? Кому ти там пику розтовчеш?
Сам напросився.
Ти ж всіх дістав, Кінтасе.
Колись на цій площі спала сама королева Ізабелла Католичка.
Кажуть, Сервантес написав «Дона Кіхота» у тому будинку.
А отам Франко хлібчик купував. Знущаєшся?
Річі.
Не слухайте її. Вона вам бреше.
Ти в нас тепер історик?
Тільки коли вони мене дратують.
Ти не міняєшся.
А ти що? Як справи?
-Знову вступила на юридичний. -Та ну?
-Вертаєшся в університет? -Так.
Мої старі оцінки вони не визнали, та я не здаюся.
А я ходжу на терапію.
І?
Ну, поки нічого особливого не помітив.
Та я вже кілька місяців не п'ю.
Молодець.
Маю бігти.
-Зараз? -Так.
Вони додали урок, а я ж вся така «золота медалістка».
Слухай,
хочеш якось зі мною повечеряти?
Ти казала, любиш італійську кухню. А тут поруч тратторія.
Річі, річ у тім…
Я зараз не хочу поспішати. Розумієш?
Багато чого сталося.
Це я в перше у житті одна. Ти ж розумієш.
Я не хочу поспішати, от і все.
Я розумію. Чудово розумію.
Лише хотів переконатися, що не востаннє бачимося.
Звісно, ні.
«1992» — вигадка. Успіх Виставки та Наукового інституту Картухи справжній.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко