Flickor, på era platser. En, två, tre och...
- Alfonso... - Man säger att pasta bara är italienskt...
- Det står "grekisk"... - Minns du när vi var i Sofia?
- Du är så irriterande. - Självklart.
-"Grekiskt recept". - Okej.
God natt.
Nej du, fröken. Duscha först, du är ju jättesvettig. Du!
- Kan jag duscha i morgon? - Och vi har inte tagit ett enda kort.
Hämta din mobil. Min är urgammal. Vi måste ta kort.
- Men jag ser hemsk ut nu. - Så att vi minns den här kvällen.
- Jag är trött! - Vänta. Var är...?
Här.
Du ser inte hemskt ut, du är vacker. Titta.
- Så söt! Snälla, Asunta. - Sätt dig upp.
Ett kort, bara.
- Varför är du så sur, helt plötsligt? - Vilken pajas.
- Var inte så fräck. - Det är hon verkligen.
Man ber om att få ta ett kort, och hon gör så här.
- Jag vill gå och lägga mig. Jag är trött. - Är du verkligen så trött?
Får jag gå nu?
- Ett ögonblick. - Vänta...
FALLET ASUNTA
Innan vi börjar vill jag notera en sak som vi anser har stor relevans.
Vi förstår att flera utfrågningar
har ägt rum inför er, herr domare, som vi inte förstår,
såsom den av Laura Prieto här och hennes mamma, señora Iglesias.
Vi följer normala förfaranden.
Vi anser att "normala förfaranden" måste ske i enlighet med rättegångslagen
och att samtalen på ert kontor inte på något vis
kan kallas korrekt utredningsförfarande i det här fallet.
Ni informerades inte,
för det fanns inga skäl för advokaterna att träffa de personerna.
Inte för undersökningsdomaren heller.
Om det i alla fall funnits ett protokoll från samtalen, skrivet eller inspelat...
- Ni är väl här i dag? - I dag, ja.
Och detta protokollförs, men jag hörde talas om det här vittnet först i morse.
Det är en klar överträdelse mot min klients rätt till försvar.
Men problemet, señoría, är inte bara att det här beteendet sker gång på gång,
utan att vi hör talas om det av en slump, genom media. Återigen, genom media!
Vilket vid det här laget är mer än oacceptabelt!
- Anklagar ni mig för nåt? - Nej. Om ni tar det som en anklagelse...
- Då måste jag ha missförstått. - Sluta tolka det jag säger.
Jag säger bara att jag alltid har respekterat era beslut.
Eventuella protester har skett lagenligt och korrekt.
Jag går inte till media och luftar mina åsikter om vad som sker i det här rummet.
- Det jag säger, säger jag inför stenograf. - Visst, kvinna. Visst.
- Något annat? - Nej, señoría.
- Kan vi börja? - Ja.
Hej, Laura. Ursäkta.
Efter det du hörde, antar jag att du vet varför du är här?
Bra.
Flickan säger att hon gick ut från en sportaffär på General Pardiñas
och såg Alfonso och Asunta i den här korsningen.
- Vad gjorde de där? - Gick till parken?
Om de gick åt det här hållet borde de ha filmats.
Om det var här är det bara banken som har en kamera.
Kolla, då!
- Här är Rosario på väg till garaget. - Spola fram.
- Om de var där, syns de inte. - Där?
- Varför? - Betalar de dig per visning, eller? Spela!
Stanna. Spola tillbaka.
Det var 18.24.
- Hej. Vad är det? Du ringde aldrig. - Jag?
Vilken morgon! Mitt huvud exploderar. Hoppas att ni har goda nyheter.
Det är du som är sen.
Här är det.
Det här är Laura Prieto,
vittnet som såg Alfonso och Asunta 21 september.
Som ni ser är hon med sin pojkvän och håller en påse från sportaffären.
Vilket gör hennes och mammans vittnesmål trovärdigt.
Hon såg glasögonormen och Asunta på morddagen.
- Ja, dagen stämmer. - Exakt.
Men vi kollade tiderna på de andra kamerorna och...
Vi kan ha ett problem. Titta.
Den här kameran är 30 sekunders promenad
från korsningen där Laura såg Alfonso och Asunta.
Klockan 18.24.
- Titta på den här. - 18.21.
Bensinstationen där Rosario körde förbi med Asunta. Bara tre minuter tidigare.
Det är minst fem minuters promenad mellan de två platserna.
Om försvaret vill använda kameran...
Då kan de säga att enligt den här kameran kan inte Laura ha sett dem.
- Och då har vi problem. - Nej.
Vi har en tidsmarginal som är öppen för tolkning. Vad hände mellan X och Y?
Inspelningen är en del av utredningen.
Om de hittar den, och tror att den kan hjälpa, har de rätt att använda den.
Om de hittar den.
Luis, om jag inte kan argumentera att Alfonso var inblandad är jag körd.
Hela åtalet kan falla.
Hur kan Rosario ha gjort det ensam?
Hon kunde inte ens släpa kroppen från sovrummet ut till bilen.
Du ser inte skogen för alla träd, Pedro.
Kameror eller ej, bevisen mot Basterra är överväldigande.
Kom ihåg att Asunta bodde hos honom när hon var yr i skolan.
Och du hörde flickan.
- Juryn kommer att tro henne. - Okej. Du låter säker.
Men det är jag som åtalar i rättegången.
Vem skulle du tro på? Paula eller Alfonso Basterra?
Va?
Luis.
Alla vet inte det vi vet om honom.
Pappa.
- Vad gör du uppe så här dags? - Arteixo seglar klockan två.
- Kapten väntar inte på nån. - Javisst.
Arteixo seglar klockan två. Kapten väntar inte på nån. Du förstår inte.
Jag vet att det är sent, förlåt, men kolla din mejl.
- Du måste bli klokare. - Pappa!
Du lyssnar aldrig på mig. Du gör bara som du vill.
- Behövde du hjälp med din bok om fallet? - Han väntar inte på nån.
- Ska vi ta en kaffe i morgon bitti? - Som om jag inte fanns.
Ja. Det är jämt samma sak.
Arteixo seglar klockan två och kapten väntar inte på nån.
Jag vet. Oroa dig inte, vi missar inte fartyget.
Kom, så går vi och lägger oss.
- Du ser. Han väntar inte på nån. - Nej. Kom nu.
Artister gillar inte att gå upp i gryningen.
Förlåt. Vi blev klara sent i går och jag fick bita mig i tungan i sändning.
- Det var ditt val. - Var kom bilderna du skickade mig ifrån?
Föräldrarnas mobiler. Vet du vad rättsläkaren sa när han såg dem?
"Flickan var fullkomligt drogad."
Varför skulle föräldrarna droga sin dotter?
Första gången vi sökte igenom Alfonsos rum hittade vi ett par shorts vid sängen.
Du skulle se mitt hus vissa kvällar.
Men när teknikerna lyste med UV-ljus syntes fläckar.
Ensamhet är jobbig. Det var väl bara hans shorts?
Och Asuntas strumpbyxor på nattygsbordet, var de också hans?
Och stänken vi såg på väggarna, vad tror du om dem?
Om jag skriver det här korsfäster de honom.
Om du ska skriva om fallet räcker det inte att känna till utredningen.
Du måste veta vad de som var där säger.
Vi talar fortfarande om innehållet i Rosario Portos mobil.
Bilder av Asunta klädd i balettkläder med nätöverdel
och "vuxen" makeup.
Bilder som många anser visar sexiga eller erotiska poser,
olämpliga för en flicka i hennes ålder.
Men vi vill klargöra...
...att det ni ser på er tv-skärm är originalrapporten...
Rättegångsdatumet är inte ens satt, och de dömer oss redan.
Har du sett vad de säger om bilderna?
De försöker separera er, få er att vända er mot varandra.
Men det är ren spekulation.
Ingen domare låter sig påverkas av dem, än mindre accepterar dem som bevis.
Kanske inte en domare, men juryn!
Vi ska bevisa er oskuld i rättegången.
Vi kan argumentera emot vartenda bevis de har mot er.
De är så orättvist, Juanjo.
Så orättvist! Jag måste ut härifrån. Jag måste...
Vi har begärt frigivning mot borgen igen, och vi ska få det.
Men vi måste ha tålamod.
Malvar menar att varje dag du sitter här får dig att verka mer skyldig.
Han kommer att utnyttja det.
Jag klarar inte det här längre.
Jag vill dö.
Det finns inga skäl att inte släppa dig i väntan på rättegång.
Och sedan kommer bevisen att tala för sig själva.
Det handlar om några dagar, vänta bara.
TVÅ ÅR SENARE
- Räcker det, Rubén? - Vi bjuder på två extra skivor, Marisa.
Mina barnbarn kommer över i dag. Du anar inte hur mycket de äter.
Vi har inga barn.
Men vi har en 15-årig syskonson som äter som en häst.
- Det är underbart med barn. - Och jobbigt.
I vår ålder är vi bara glada att vi klarar oss.
Det är också sant.
- Du måste skriva på. Rekommenderat brev. - Underbart, fler böter!
- Det är från domstolen. - Varifrån?
Vi sa att det vore ett sammanträffande. Jag har visst vunnit på lotto...
- God morgon. - God morgon.
God morgon.
Herr domare, innan vi börjar vill min försvarskollega och jag
varna för den stora partiskhet vi är säkra på att vi får möta.
- Vill ni anföra jäv mot alla kandidater? - Señoría...
Det är tveklöst så att på grund av medias delaktighet och oförvägna arbete
finns det inte en person i hela Spanien som inte har en förutfattad mening om
huruvida de tilltalade är skyldiga eller ej.
Hör på.
Det här har redan tagits upp i överklagandet.
Ni har rätt att invända mot fyra jurymedlemmar om ni vill.
Då så. Då börjar vi med utfrågningarna.
Förstår ni det ansvar det innebär att tjänstgöra i en jury?
Självklart. Ingen vill ta ett sånt ansvar. Men flickan förtjänar rättvisa.
Jag vet faktiskt inte vem Rosario Porto är.
- Är ni säker? - Absolut.
Tror ni att man älskar ett adopterat barn lika mycket som ett biologiskt?
Svårt...
Mina barn är mina. De kommer från mig.
Känner ni till fallet vi talar om?
- Vad är det för fråga? - Ursäkta?
Självklart. Alla undrar hur det ska gå.
Självklart. Det vet väl alla?
Jaha, den kinesiska flickan. Ja, självklart.
Ja, jag vet vem det är.
Jag skulle inte kunna göra henne illa.
Kan ni utdela rättvisa utan att darra på manschetten?
Lite skulle man nog darra.
Men, ja. Det tror jag absolut.
Om jag är helt säker. För när allt kommer omkring...
- Det är ett stort ansvar. - Ja, verkligen.
Just det.
Jag kunde inte kunna sova om jag trodde att jag fått nån oskyldigt inspärrad.
Jag anser att man måste ha rent samvete.
Rättegången börjar i morgon. Kom inte för sent, är ni snälla.
Här vid domstolen i Santiago börjar i dag rättegången i fallet Asunta.
Efter två år i fängelse ska en jury avgöra om Rosario Porto och Alfonso Basterra
är skyldiga till mordet på sin dotter Asunta Yong Fang Basterra Porto.
Rättegången ska pågå i 24 dagar,
men med tanke på att folk kräver att föräldrarna ska dömas
kan den avgöras tidigare.
Då kanske vi får svar på de frågor vi alla ställer oss:
Varför gjorde de det? Hur kan föräldrar döda sitt eget barn?
Håller ni fast vid gemensamt försvar? Har era klienter en chans?
Vi tror på Rosario Portos och Alfonso Basterras oskuld.
Men efter alla partiska läckor, som upprepas gång på gång av media,
är våra klienter dömda på förhand innan rättegången ens har börjat. Tack.
- JJ... - Vad anser ni om...
Tack så mycket.
- Adjö. - Bilderna från bensinstationen, då?
Tack så mycket.
Inför juryn, åklagarna,
de tilltalade, Rosario Porto Ortega,
och Alfonso Basterra Camporro, och deras försvarsteam
förklarar jag härmed denna mordrättegång för öppnad.
Señora Porto, i utredningen
säger den polisman som var med er i huset i Montouto den kväll er dotter dog
att ni på väg till badrummet slog i en papperskorg.
- Papperskorgen i mitt rum, ja. - Rörde ni den då?
- Givetvis inte. - Säkert?
Nej, aldrig.
Jag ville bara gå på toa.
- Och gjorde ni det? - Jag fick nog inte.
I den papperskorgen hittades stumpar av orange snöre. Inte sant?
Nästa bild, tack.
Vad användes det snöret till i huset?
Jag skulle tro att det användes...
...i trädgården.
Vad fanns det då för skäl till att ett sånt snöre fanns i ert sovrum?
Jag vet inte. Trädgårdsmästarna går så klart inte upp till sovrummen.
Snälla, kan ni ta bort bilden?
Ta bort bilden.
Tack.
Min kollega stannade på platsen och genomförde relevanta procedurer
och jag följde Rosario och Alfonso till lantstället i Montouto.
När vi kom dit stängde Rosario av larmet
och sa att hon behövde gå på toa.
Hon gick upp på övervåningen och jag följde så klart efter.
- Då såg jag henne gå ni i ett av rummen. - Där papperskorgen fanns.
Ja. Den stod utanför badrummet.
Det har talats mycket om snöret,
men ingen har nämnt snitten. Där en bit passar ihop med en annan.
Snörena i papperskorgen överensstämmer inte med dem som hittades på vägen.
De passar inte ihop.
Kan ni bekräfta det?
Det är samma typ av snöre.
Materialets utförande kan inte verifieras när det har kapats,
så det ansågs inte relevant.
Vi får väl se om det är relevant eller inte.
Under utredningens sas det att den här typen av snöre inte är så vanlig
i området kring Santiago, Cacheiras och Teo.
Kanske för att ni inte letade tillräckligt.
Med betydligt mindre resurser än polisens
lyckades jag på en halv dag hitta tre rullar orange snöre i området.
Hittade ni inget under er utredning?
Det snöret är inte av samma material.
Att säga att det är samma snöre bara för att det är orange vore osant.
Jaså?
Jag undrar varför utredarna hade så bråttom att lägga ner det spåret.
Jag kan svara åt er.
Ni hade bestämt vem den skyldige var från dag noll.
Inte från dag ett, dag noll.
Vänligen avstå från att dra slutsatser.
KAMERAN PÅ BENSINSTATIONEN
Titta noga på den här bilden.
Det här är sista gången en kamera fångade Asunta i livet.
Señora Porto, den kväll ni och er exman anmälde Asunta saknad på stationen
sa ni att hon hade stannat hemma och gjort läxorna.
Det stämmer.
Hon gjorde läxorna när vi kom hem från lantstället.
Det var inte vad ni sa i början.
Hon sa att hon var trött
och ville göra klart läxorna i kinesiska som señora Wang hade gett henne.
Varför hämtade ni inte badkläderna under den resan? Varför återvände ni?
Jag var tvungen att vädra huset.
Och... Det tar en timme.
Vilken väg tog ni? Det finns inga spår av den resan.
Vi tog ringleden.
Men...
Jag kan ärligt talat inte bekräfta det nu.
Ni kan inte bekräfta det. Då så.
Var släppte ni av Asunta?
Mellan gatorna República Argentina och Puente Castro.
Vet ni vad?
Det finns ingenting som styrker det ni säger nu. Ingenting.
Inga kameror, inga vittnen, ingenting. Absolut ingenting.
Men det ni sa först kan kontrolleras.
Ni sa att Asunta inte var med i bilen.
Men när ni fick höra att ni fångats på en kamera, var hon plötsligt det.
Señora Porto, sista gången er dotter sågs i livet
satt hon i er bil med er på väg till ert lantställe.
- Håller ni fast vid det ni hävdar? - Jag hävdar ingenting.
Det var vad som hände, och så det gick till.
INKÖPEN AV LORAZEPAM
Minns ni att ni köpte en ask med 50 lorazepamtabletter den 5 juli 2013
på apoteket López Sierra på Rúa do Hórreo 23?
Jag minns inte exakt datum, men det stämmer säkert.
Jag var ansvarig för Rosarios mediciner, och många andra saker.
Vad har ni då att säga om den 9:e, 18:e och 23:e juli?
Asuntas musiklärare informerade er om att flickan mådde dåligt.
Minns ni att ni sa att Asunta var drogad?
Nej. Det sa jag inte.
Jag sa att hon verkade drogad.
Det är en viss skillnad, jag vet inte om ni inser det.
Asunta fick ganska stark antihistaminmedicin mot sina alleriger.
Okej. Hur förklarar ni att de toxikologi- prover som togs under obduktionen
inte visade några spår av allergimedicin,
däremot av motsvarande 27 lorazepamtabletter?
Asunta tog medicin mot inflammation i näsan.
Det "vita pulver" Asunta berättade för sin lärare att hennes föräldrar gett henne?
Medicin som hennes läkare förnekar att hon har skrivit ut.
Säg mig en sak.
Tycker ni att det är normalt att köpa 125 lorazepamtabletter på tio dagar?
Rosario gick igenom en svår period.
Hon hade just varit inlagd.
Stackarn visste inte ens var hon lagt sin mobil. Hon hade...
Hon hade tappat bort några. Hon behövde tabletterna.
Señor Basterra...
Säg mig en sak:
Vad gjorde ni medan Asunta sov?
Jag sov.
Det är allt.
Luis. Allt bra?
Beklagar att jag missade begravningen. Jag har haft fullt upp. Du vet hur det är.
Hur mår du?
Bra.
"Efter regn kommer solsken", sa han jämt.
De sista månaderna var han...
...knappt sig själv.
Jag beklagar.
- Jag hade gärna sett deras miner. - Det ser bra ut, det förnekar jag inte.
Ja, jag gav dig en felfri utredning.
- Men det är inte över förrän det är över. - Oroa dig inte.
Jag vet.
Kommer du att ta upp bilderna?
MOBILBILDERNA
Titta ordentligt på de här bilderna.
Stanna där.
Alfonso, jag vill att ni tittar specifikt på den här bilden.
Jag tror att Rosario förklarade att Asunta gillade att leka mumie.
Nej, det sa hon inte.
Rosario sa att vår dotter gillade att klä ut sig.
Hon nämnde några exempel som jag kan bekräfta.
Varför stannar ni på den här bilden,
som kan verka utmanande på grund av posen, och inte den tidigare?
Varför lämna den här framme, med nån sorts mörk underton?
Det känns väldigt partiskt.
Åklagaren vill ställa frågor om just den här bilden.
Var det ni som tog bilderna där Asunta såg ut som en cabaretdansare?
Jag tror inte det.
Jag är nästan säker på att de togs med min exfrus mobil.
Som jag redan sagt hade jag en gammal mobil som tog väldigt dåliga kort.
Nästa bild, tack.
Gå tillbaka.
Tack.
Är det er hand?
Det är det säkert.
Ja, det är det.
Har du tagit det här kortet?
Jag vet inte.
Jag har ingen aning.
- Minns ni inte tillfället? - Nej.
Vi tog hundratals kort på vår dotter. Jag vet inte vilka...
Alla föräldrar tar många kort på sina barn.
Vilket är det, señor Basterra?
Tog ni korten, eller var det Rosario?
Señora Porto.
Kläderna och sminkningen,
var det något skolan hade bestämt så att alla flickor matchade?
Ja, alla flickor i danstruppen var klädda så där.
Jag säger det, för det är vad Asuntas lärare sa under utredningen.
De här bilderna hittades på er dotters mobil under utredningen.
Stämmer det att det tidigare var er mobil?
Ja. Den var min.
När jag bestämde mig för att byta gav jag den till Asunta.
Så säg mig en sak:
Vad är det för mening med att ha suggestiva bilder
med påstått illvilliga intentioner, som åklagarsidan hävdar,
på offrets egen mobil?
Uppriktigt?
Ja.
Jag vet inte.
Får jag lägga till en sak gällande de här bilderna?
Varsågod.
Som jag ser det kan bara någon med snuskig fantasi
misstolka kort på en flicka klädd i balettkläder.
Jag förstår det inte.
Jag vet inte vad åklagaren antyder.
Läraren berättade ju att alla flickor tar såna här kort efter föreställningen.
Jag vet inte om någon här inne har barn som deltar i festivaler,
men de brukar bli väldigt uppspelta.
Inga fler frågor.
Señor Miranda.
Jag vill att ni noga betraktar de här bilderna. Om ni är så vänlig.
Stanna där, vid 22.17.
Kl. 22.17.
Påminn oss om var ni var vid den tiden lördagen den 21 september.
Runt den tiden tog jag och min fru en promenad, med en ficklampa i hand.
Vi gick tillbaka igen runt kvart, tjugo över tio.
Vi passerade en knapp meter ifrån den plats där kroppen senare hittades.
Vi såg ingenting då.
Om Asuntas kropp hade varit där, hade ni sett den.
Var det upplyst? Det var en ganska mörk kväll.
- Jag sa väl att jag hade en ficklampa? - Ni hade en ficklampa.
Om de tilltalade var på polisstationen och anmälde sin dotter försvunnen
när ni promenerade på den vägen,
kan de omöjligen ha lagt kroppen där, inte sant?
Tack.
Señor Miranda...
Minns ni vad ni sa under utredningen?
Inte de exakta orden, men jag vittnade om samma sak som jag säger nu.
Jag är inte Gud, men kroppen var inte där.
Säg mig en annan sak:
- Pratade ni med er fru? - Ja, och?
Är det möjligt att ni inte uppmärksammade vägkanten då?
Säg vad ni vill, men kroppen var inte där.
Ska jag säga att hon var där? Det tror jag inte att hon var.
Den dag ni gjorde sikttestet med civilgardet
kunde ni inte bestämt säga var tröjan de hade lämnat
som markerade var offret hittades var. Inte sant?
Herr domare, för att nå sanningen vill jag formellt anhålla om
att juryn besöker vägen för att kunna verifiera
huruvida vittnet kunde ha sett Asuntas kropp eller inte.
Begäran avslås.
Juryn får bara beakta de bevis som förs fram här
och som finns i förundersökningsprotokollet.
Jag mår uselt.
Vi sitter där i åtta timmar och jag fattar bara hälften av det de säger.
Det är bara för några dagar.
Och om man inte dyker upp får man problem.
Fråga mig gärna om länd, lägg eller stekrulle.
Men juridik? Jag vet inget om juridik.
De ber dig inte att kunna juridik. De vill att du ska säga vad du tror.
Sluta med det där, innan den går sönder.
Jag har inte sovit på tre dar. Jag vet inte var jag är.
När man ser flickan ligga där som en liten ängel... Gode Gud.
- Jag får det inte ur huvudet. - Minns du Xurxo?
Han körde av vägen och hamnade i floden.
Han tog sig ut, men frun blev kvar och drunknade.
Han hoppade ut genom ett fönster.
- Han var säkert full. - Samvetskval är hemskt.
Det är det jag inte förstår med de här människorna. De verkar sova gott.
Javisst. Xurxo kanske var ett fyllo, men han var normal.
Glöm inte att vi äter middag med min syster i kväll.
- När vi för en gångs skull ska ut... - Ett ögonblick, bara. Vi är snart där.
Det var här flickan...
Vad gör du?
Ser du det eller inte?
FÄNGELSE
- Ut med det. - Jag sa inget.
Exakt. Jag vet att du tänker samma sak som jag.
Vi åker på stryk.
Vi har några valmöjligheter kvar.
Vi visste att det var ett svårt fall, men du kunde inte låta bli.
Nej, jag kunde inte låta bli.
Men jag hade hoppats ha lite mer att jobba med.
Du tror väl fortfarande att Rosario döljer nåt.
Hon kommer inte att hjälpa dig. Du läste psykiaterns rapport.
Hon är narcissist. Hon tycker bara synd om sig själv.
Hon säger inget som riskerar att ruinera den status hon har.
Det är lätt att skriva rapporter i efterhand.
Om man kunde skriva dem innan ett brott begås
skulle vi alla besparas många problem.
Vad gör vi, Rosario?
Fallet börjar bli väldigt komplicerat, jag ska inte ljuga.
Vad skulle du tro om du satt i juryn och visste att den tilltalade ljög?
Och dessutom lät bli att anmäla ett möjligt mordförsök på dottern.
Du tror mig inte heller!
Jag behöver nånting för att övertyga juryn om att du är oskyldig.
Nånting du inte har berättat än.
- Jag vet inte. - Det finns inget mer.
Inget mer...
Tänk efter ordentligt, för vi har inte många möjligheter kvar.
Eller tid.
Du kanske kan säga nåt om dig själv.
Nåt som har med Alfonso att göra, kanske.
Säg inte ens det namnet!
Allt det här är hans fel!
Det ska inte vara så här.
Jag ville bara vara lycklig.
Det var allt jag ville, Juanjo.
Jag vet ändå inte varför du säger att allt var hans fel. Jag förstår inte.
Då så.
I så fall fortsätter vi med gemensamt försvar. Vi har inget annat val.
Ni står enade.
Till slutet.
Ska vi gå?
Jag har bett om fem minuter.
Din exfru drar ner dig. Om du fortsätter så här kan jag inte hjälpa dig.
- Vill du sitta i fängelse i 20 år? - Självklart inte.
Bra. Då måste vi överväga ett annat försvar.
Du har fler valmöjligheter på egen hand.
Men det är inte jag som bestämmer. Det är ditt beslut.
Inget kan få min dotter tillbaka.
Nej.
Nej, Alfonso.
Nej, Asunta kommer inte tillbaka.
Inte de två år du har suttit inlåst heller eller de 20 år åklagaren yrkar på.
De menar att du var med och körde Asunta till Montouto.
Du vet att de har ett vittne.
- Jag var inte i huset den dagen. - Varför skyddar du henne?
Rosario dödade inte Asunta. Jag kommer aldrig att säga nåt annat.
Jag måste veta varför du gör så här. Jag begriper det inte!
- Hon är min fru. - Nej!
Inte sen hon började lämna Asunta ensam för att träffa sin älskare.
Vad är det? Stolthet?
Vad försöker du bevisa? Att du står över allt och alla?
Med det de har kan de se till att du inte slipper undan.
Och det är om vi får dem att tvivla på flickan som såg dig.
Låt oss vara realistiska.
Vi går ut och säger att Rosario blev nervös och ringde dig. Och sen...
- Jag tänker inte ljuga. - Din tystnad blir din undergång.
Säg mig en sak:
Kan du leva om du vet att du levt med din dotters mördare?
Jag vet inte.
Det kan jag inte svara på.
Men jag har gjort det här länge och en sak vet jag:
Ingen oskyldig vill hamna i fängelse.
Nej.
Var ärlig.
Vad tror du?
Det alla kommer att tro.
Att du döljer nåt som är värre än din dotters död.
Minns ni vad ni gjorde på eftermiddagen den 21 september?
SAMTALSLISTORNA
Jag satte mig för att göra nåt jag tycker mycket om: läsa.
En bok, givetvis.
Hur länge var ni i lägenheten?
Till klockan halv tio, kvart i tio. Jag gick inte ut på hela eftermiddagen.
Säg mig, har ni bra mobiltäckning i lägenheten?
Den är normal.
Som var som helst i stan. Jag förstår inte frågan.
Jag ska förklara. Hur kommer det sig att er mobiltelefon
inte gav ifrån sig nån signal mellan kl. 15 och 20.43 samma kväll?
Stängde ni av den så att ni kunde försvinna?
Min mobil var inte avstängd. Jag vet inte var ni har fått det ifrån.
Så den var på den eftermiddagen och kvällen?
Inte bara den kvällen, jämt.
Det åklagaren missade i sin argumentation
var expertutlåtandet som säger att Alfonsos mobil
kan ha varit uppkopplad mot ett wifi-nätverk
och därmed inte mot en mobilmast.
Om mobiltelefonen hade varit avstängd under de timmarna
kan man inte ha ringt några samtal. Inte sant?
Ringde ni några samtal den eftermiddagen, señor Basterra?
Ja, jag tror att jag ringde flera samtal.
Jag ringde Rosarios hemtelefon,
Asuntas mobil och den fasta telefonen i Montouto. Flera gånger, dessutom.
Vilken telefon, som kan ringa när den är avstängd!
Det här är vilseledande.
- Samtalen ringdes senare. - Mobilen tog även emot samtal den dagen.
Det här är en rättegång, ingen marknadsplats. Respektera turordningen.
- Har advokaten fler frågor? - Nej, herr domare.
Nu är ordet försvarsadvokatens.
Som jag sa tog mobilen även emot samtal den dagen.
Till exempel ett kl. 21.36
från señor Basterras tidigare adress på Doctor Teixeiro. Stämmer inte det?
Ja, det stämmer.
Stämmer det också att den som ringde var señora Rosario Porto?
Det stämmer.
Vad talade ni om?
Hon ringde för att säga att hon inte kunde hitta Asunta
och frågade om hon var med mig.
Var det allt? Talade ni inte om något annat?
Eftersom hon inte var hos mig bad jag henne ringa Asuntas vänner.
Och efter det i så fall gå till polisen.
Alfonso, samtalet varade i fem minuter.
Fem minuter.
Säkert att det var det enda ni talade om?
Tänk efter.
Det är inget att fundera på.
Laura Prieto Iglesias kallas som vittne.
DET SISTA VITTNET
- Hej, Laura. - Hej.
Då så. Innan vi börjar, kan du tala om vad du heter och hur du kände Asunta?
Jag heter Laura Prieto Iglesias. Jag och Asunta hade franska ihop.
Så du är helt säker på att det var Asunta och hennes pappa du såg
på eftermiddagen den 21 september?
Jag är säker, för...
De är svåra att missa.
Var och när såg du dem?
Det var efter halv sex, men före sju.
Jag promenerade på General Pardiñas när jag såg dem.
De gick på República del Salvador.
- Och var kom du ifrån? - Jag hade köpt skor.
Sneakers, i sportbutiken i den änden av gatan, lite längre ner.
- Tack. - Hej, Laura.
Åklagaren menar att under den tidsperiod du nämner, mellan 17.30 och 19,
så var Asunta redan drogad.
La du märke till nåt konstigt med hur hon gick?
- Var det nåt du reagerade på? - Nej, jag såg inget konstigt.
Men vid den tidpunkten hade Asunta fått i sig 27 tabletter ångestdämpande.
Om hon fick i sig dem hemma hos Alfonso Basterra,
som utredningen menar,
undrar jag hur det var möjligt för Asunta
att samtidigt promenera, helt normalt, på gatan.
Är du säker på att inget verkade konstigt?
Jag har redan sagt att inget var konstigt. Jag märkte inget.
Då så.
Rosario körde ut ur garaget kl. 18.14
och körde förbi bensinstationen kl. 18.21.
Jag begär att få se kvittot på skorna,
fil 1344 bis,
som tillhandahölls av civilgardet efter genomförda relevanta åtgärder.
Tack.
Laura, kan du tala om vad det står för datum och tid på kvittot?
Den 21 september, kl. 18.21.
18.21.
Om du lämnade butiken när du hade betalat och gick till korsningen några meter bort,
hur kan du ha sett Asunta och Alfonso där
om åklagaren menar att de satt i bilen på väg till Teo då?
Jag vill göra klart att kassaapparaten
inte var kopplad till nätet och därför inte godkänts som bevis.
- Ni manipulerar åter tidslinjen. - Advokaten...
- Men det är noga när det passar er. - Måste jag varna er?
Svara inte på frågan.
Jag är säker på att det var de, och den dagen, ingen annan dag.
Inga fler frågor.
Låt oss för stunden bortse ifrån Lauras vittnesmål.
Laura som säger att hon på mordkvällen
såg Alfonso Basterra promenera med sin dotter Asunta.
Låt oss också bortse ifrån samtalen på hans mobil,
hans brist på samarbete under hela utredningen
och de många inkonsekvenser, lögner och motsägelser
båda två har gett oss.
Den här rättegången har bevisat att Asunta Yong Fang Basterra Porto
drogades genom att upprepade gånger ges lorazepam
under sina tre sista månader i livet.
Ni måste se att här finns en gemensam nämnare.
Lägenheten på República Argentina.
Det var i señor Basterras lägenhet flickan bodde när hon drabbades av yrsel.
Det var i hans lägenhet hon åt sin sista middag
tillsammans med sin mamma, Rosario Porto.
Jag undrar varför señor Basterra,
med tanke på mängden bevis mot exfrun, vägrar vända sig emot henne.
Vet ni varför?
För att båda två hade skäl att röja Asunta ur vägen.
Doña Rosario Porto Ortega för att dottern började bli för mycket.
Don Alfonso Basterra Camporro för att han var beredd att göra vad som helst,
jag menar vad som helst, för att få tillbaka sin exfru
och därmed sin ställning i livet.
Det här brottet binder honom till henne för evigt.
Åklagaren talar om bevis.
Men i dag, två år efter Asuntas död,
finns inte ett enda bevis, inte ett enda,
som visar att min klient var i huset i Montouto
eller på vägen där Asunta hittades.
Hur kan åklagarämbetet hävda
att min klient var på två ställen samtidigt?
Det är den fråga jag ställer mig
när Laura Prieto hävdar att hon såg Alfonso och Asunta.
Så... Hur är det möjligt?
Av 37 granskade övervakningskameror
visar inte en enda señor Basterra och hans dotter.
Svaret är detsamma.
Laura Prieto ljuger inte.
Hon säger det hon tror att hon såg. Laura Prieto tar fel på dag.
För den 21 september 2013
lämnade inte Alfonso Basterra sitt hem.
Jag upprepar: Han gick inte ut.
Så varför envisas åklagarsidan med att skapa en rutt
baserat enbart på indicier?
De vill bara att ni ska tro
att de tilltalade behöver alibi
när det är åklagarsidan som, med respekt för rätten till ett försvar,
måste bevisa de allvarliga anklagelser man har lagt fram.
Det har man fortfarande inte gjort.
Jag vill bara säga
att om jag som försvarsadvokat har bidragit till
att ni dömer utan fördomar,
att ni låter er ledsagas av förnuft
och att ni därigenom kan rösta med den ansvarskänsla jag vet att ni besitter,
så har jag gjort mitt jobb.
Nu är det er tur att göra ert.
Tack.
Mina damer och herrar i juryn.
Under hela rättegången har åklagarsidan hållit fast vid en anklagelse
baserad på grundlös bevisning som inte håller eller på rena gissningar.
Sanningen är att det inte fanns några komprometterande bevis mot de tilltalade,
som min kollega redan har sagt.
Och det finns det fortfarande inte.
Som många av er säkert redan vet
är Rosario Porto utbildad advokat
med dokumenterad intellektuell bakgrund och är alltså intelligent.
Om hon hade dödat sin egen dotter, tror ni verkligen
att hon skulle efterlämna...
...ledtrådar, tecken eller spår efter brottet?
Som det berömda vita pulvret eller snöret.
Det vore inte logiskt.
Därför påminner jag er om att någon fortfarande går fri, ostraffad.
En farlig person som kan döda igen.
Och åklagaren, i maskopi med undersökningsdomaren,
bestämde sig för att förvandla en mamma till ett monster.
Här har ni monstret, hon sitter bredvid mig.
Vilket motiv kan föräldrarna ha haft,
föräldrar som gav sin dotter bästa möjliga utbildning,
föräldrar som älskade sin dotter över allt annat,
att döda henne?
Låt mig svara på det. Inget alls.
Därför ber jag er att noggrant analysera alla fakta,
både bevisade och icke bevisade,
att ta god tid på er och samvetsgrant överlägga
innan ni avger ert utslag.
Två personers heder och frihet står på spel.
De har redan uthärdat två år i fängelse och har förlorat sin enda dotter.
Det var allt. Tack.
Tack, advokaten.
Efter att ha tagit del av bevisningen och lyssnat på åklagaren och advokaterna,
är det er tur att överlägga.
Lycka till. Avge ert utslag baserat på framlagd bevisning och agera samvetsgrant.
Tack.
Då röstar vi.
Att föreställa sig att nån skulle vilja döda sin dotter...
Det är inte så smart.
Förstår ni vad jag menar?
Han lämnar hemmet, men fångas inte på nån kamera.
För att undvika dem måste han ha tagit en omväg över många fler gator.
Särskilt en lördag i Santiago! Slutet av sommaren, det är fullt med folk.
Jag gör leveranser med min skåpbil.
Klockan sex är alla ute och går.
Med en helt neddrogad flicka!
Mitt på gatan och ingen märkte nåt?
Jag vet inte...
Det verkar inte så genomtänkt.
Vi måste se på den samlade bevisningen. En del sticker ut mer än annat.
Det viktiga är att ha perspektiv.
Jag försöker, men jag har mina tvivel.
Vi har bevisningen:
"Han gjorde det inte.
Han gjorde inte... nåt annat.
Han måste ha gjort det här."
Jag vet inte.
Du såg väl vad Basterra inte gjorde? Han anmälde det inte.
Han ville inte veta vad som hände efter inbrottet och mordförsöket.
Han tog inte Asunta till läkare efter yrselanfallen.
Ja.
Vi vet vad vi hade gjort. Men det är skillnad att vara där.
Min mamma sa jämt: "Familjeangelägenheter sköts i hemmet."
Det kanske inte betyder nåt, men...
Vad hade din mamma sagt om Basterras avstängda mobil?
Kanske att han inte ville bli hittad.
Glöm inte att kort efter varje medicinköp drabbades Asunta av yrselanfall.
När hon var hos pappan.
Och de tider hon tog medicinen överensstämmer med måltider hos pappan.
Du kan rösta som du vill, men vi måste rösta.
Följde du fallet i media?
Nej, jag jobbar för mycket.
Då hörde du inte samtalen mellan Basterra och Porto i cellen när de hade gripits.
"Säg inget olämpligt, för de spelar in oss."
Det sa Alfonso till Rosario.
"Din snuskiga fantasi kommer att skapa problem", svarade hon.
"Hann du med den där grejen?"
Sa de det?
Det var ett samtal dem emellan.
Så säger man bara om man har nåt att dölja.
Då ska vi se...
De samtalen togs inte upp i rättegången.
Så, då kan vi inte ta hänsyn till dem.
De är ändå äkta. Alla har hört dem. Jag har inga tvivel, så låt oss rösta.
Juryns talesperson har ordet.
Juryn finner enhälligt...
...den tilltalade Rosario Porto Ortega
skyldig till mord på den försvarslösa Asunta Basterra Porto.
Juryn finner också enhälligt den tilltalade Alfonso Basterra Camporro
skyldig till mord
på den försvarslösa Asunta Basterra Porto.
Detta baserat på följande bevisade fakta:
Att don Alfonso Basterra Camporro och doña Rosario Porto Ortega...
Bra jobbat.
- Vi ses nästa vecka. - Ja, vi jobbar väl på Fiaño-fallet ihop?
JJ. Du gillar inte när man gör det svårt för dig.
Vi ses.
En vacker dag ger de oss nycklarna och låter oss låsa stället.
Rosario.
Vi visste att det inte skulle bli enkelt.
Men vi ska uttömma varje möjlighet.
- Får jag be dig om en tjänst? - Javisst. Självklart.
Jag skulle vilja publicera
en dödsannons för Asunta varje 22:a september.
- Ja, du kan få kontaktupp... - Kan du ta hand om det?
Självklart.
Det ska stå:
"Jag kommer alltid att älska dig.
Mamma."
Du kan ordna det själv, var du än är.
- De kan inte neka dig den rätten. - Lova mig.
Lova att du gör det.
- Juanjo. - Okej.
Tack. Tack så mycket.
Sara, se upp så att du inte ramlar.
Att samla in bevis är vårt jobb.
- Andra får tolka dem. - Ja.
- Det är som det är. - Det är som det är.
Varsågod. Här har du.
Säg till mamma: "Det är som det är." Säg det.
- Här. - Det är som det är.
Den värld de växer upp i kommer att vara bättre än den vi växte upp i.
Eller hur? Törstig?
- Vatten. - Vatten?
- Vi får hoppas det.
Vad är det, hjärtat?
Rättegången gällande mordet på Asunta Yong Fang avslutades i dag.
Efter att juryn överlagt
ansåg de det bevisat att både Alfonso Basterra Camporro
och Rosario Porto Ortega genomförde...
Rosario Porto och Alfonso Basterra dömdes till 18 års fängelse
för mordet på sin dotter Asunta.
Både Galiciens högsta rättsinstans och Högsta domstolen fastställde domarna.
De ansåg alla omständigheter fastställda, förutom om Alfonso var i huset i Montouto.
Efter flera misslyckade försök
begick Rosario Porto självmord i fängelset den 18 november 2020.
Till dess hade hon varje år publicerat en dödsannons till dotterns minne.
Alfonso Basterra stannar i fängelse till 2031.
Han har sagt att han tänker sitta av hela sitt straff som bevis på sin oskuld.
ASUNTA YONG FANG BASTERRA PORTO (2000-2013)
Bygger på verkliga händelser. Delar har ändrats för dramaturgi och integritet.
Undertexter: Rosanna Lithgow