Pământul, leagănul frumuseţii inimaginabile şi al minunilor ameţitoare.
De necuprins. Copleşitor.
Această planetă râde de puterea noastră firavă de a o descrie.
Pentru a aprecia cu adevărat grandoarea acestei planete,
câteodată trebuie s-o profanezi. Priviţi Profanatorul.
Caracterul lui este vulgar, josnic şi depravat.
Odată gazda mândră a unei emisiuni,
el a fost purtat de un ecosistem în schimbare, spre un climat uscat şi dur.
Podcastul săptămânal.
Aici, fără căldura publicului din studio,
acest clovn cu ochi mici şi întunecaţi,
ochii unei păpuşi pictate grosolan,
e forţat să se hrănească cu cea mai rudimentară energie,
apelul unui fan oarecare.
Deranjat de mirosul sălbatic al entuziasmului lor moderat,
el scormoneşte în ţinuturi îndepărtate,
neinvitat, motivat de o foame neînfrânată de recunoaştere
şi un selfie ocazional.
E nebunie curată.
E demenţă.
E haos.
E La drum cu Conan O’Brien.
Austria.
Mă rotesc precum Julie Andrews
Când a filmat aici Sunetul muzicii,
Am cerut drepturile Pentru melodie şi versuri
Dar avocaţii au spus categoric „nu”
Am susţinut o redare cinstită Nici n-au vrut să audă
Am spus că facem o parodie Au zis că ne vedem în tribunal
Aiurea! De aceea auzi acum Această melodie imitaţie
Primită de la Warner Brothers Pentru o taxă nominală
Ricola!
Salut, Conan. Sunt Muntasser, sun din Linz, Austria.
Salut, Muntasser. Mă bucur să te cunosc.
Şi îmi place... acel lederhosen pe care-l porţi.
Da. Încerc să obţin cetăţenia austriacă.
Aşa că port asta de o lună
şi trec mereu prin faţa primăriei.
- Muntasser, de unde eşti, de fapt? - Din Iraq.
Şi am venit în Austria
- acum nouă ani, în 2015. - Uau.
Am mers pe jos din Turcia până în Austria
şi acum predau la o şcoală privată catolică, din oraşul meu.
Muntasser, trebuie să spun că eşti impresionant.
- Cum e viaţa ta? - O, Doamne.
Merg la muzeu.
Îmi place să mă caţăr în copaci, să adun nuci. Fac şi asta.
Eşti ieşit din poveste.
Îţi place să porţi lederhosen, să urci în copaci şi să aduni nuci.
Muntasser... Sunt foarte impresionat de tine.
Povestea ta e incredibilă. Aş vrea să vin în Austria,
să te cunosc şi să-ţi strâng mâna.
Şi asta am şi făcut.
AUSTRIA VIENA
Muntasser!
- Muntasser! Da! - Conan! Da!
- Super! Mă bucur să te văd. - Eşti chiar tu!
- Pot să-ţi ating părul? - Da, puţin.
- Bine. - O, uau!
Mi-ai spus povestea ta impresionantă.
- Da, am fugit în Austria din Iraq. - Iraq.
Pentru că acolo era...
- prea haotic şi periculos pentru mine. - Da, da.
De aia am plecat din Cleveland.
- Nu ştiu cum e în Cleveland. - Scuze.
E groaznic. Am glumit, dar e o situaţie foarte serioasă
în Cleveland.
Am spus asta pe Zoom şi o repet.
Eşti impresionant.
- Eşti uimitor. - Mersi.
Ce strângere slabă de mână!
- Sunt un om slab. - Ce s-a întâmplat?
Parcă era un peşte mort de şase săptămâni,
pus în mâna mea de o mumie.
Ai spus că îţi place să urci în copaci şi să aduni alune.
- Da. - Uite,
oamenii au scrijelit ceva frumos, Straudi şi Strudi.
Cineva a desenat un penis aici.
- Crezi că aici e un penis? - Da.
Al meu nu e aşa de ascuţit, dar poate al tău e diferit.
Nu ştiu, mi se pare că mărimea se potriveşte.
Vorbeşti cu mine sau te referi la tine?
Vestea bună e
că unde e un penis, sunt şi nuci.
A fost impresionant.
- E rândul tău. - Să văd dacă pot.
- Vin. - Nu te grăbi.
- Aşa e bine. - Da.
E cam... Ştii ce? Nu e neplăcut.
- Văd nişte nuci acolo. - Da, unde?
- Unde sunt? - E un nuc.
E un nuc pentru că asistentul nostru a trecut pe aici.
Pot să trec?
Mi-am văzut viaţa şi testiculele tale trecându-mi prin faţa ochilor.
- Conan, am găsit nuci! - Da!
Ador nucile din Austria.
- Ia o nucă. - Mersi.
Nu arată ca o copertă proastă de album, pentru un duo popular
numit Cele două nuci?
CELE DOUĂ NUCI
Muntasser, idealul tău e să devii mai austriac,
pentru a obţine cetăţenia mai repede?
Da, e ţelul meu.
Cel mai austriac lucru la care mă gândesc e iodlerul.
- Vrei să înveţi iodler? - Mi-ar plăcea.
MARIE & LAURENTIUS IODLERI PROFESŞONIŞTI
- Marie, Laurentius, sunteţi iodleri. Da? - Da.
N-aş fi austriac dacă n-aş cânta iodler.
- Da, aşa e. - Nu?
Când va cânta iodler mai bine decât preşedintele,
atunci sigur va fi austriac.
O să vorbesc eu de acum, pentru că ai zis ceva nebunesc.
Nu ştiu ce s-a întâmplat aici.
- E ataşat la ceva? - Da, e micul meu ceas.
- Arată perfect timpul.
- E un ceas austriac. - Înţeleg.
Ai mereu alcool la tine?
- Să măsor timpul. - Ai o problemă?
Austriecii au probleme când beau singuri.
- Dar acum nu suntem singuri. - Înţeleg. Eşti bine acum.
Muntasser, crezi că are probleme cu alcoolul?
- Şi eu am alcool la mine. - Bine.
Ai pantaloni de piele?
- Da. - Uau.
Arăţi de parcă Jim Morrison a avut un copil cu un spiriduş.
Aşa arăţi tu acum. Şi a fost un compliment.
Trebuie să-l învăţăm iodler.
- Da. - N-avem mult timp.
Întâi încălzim vocea de cap.
Poţi face asta?
Da.
- Sună bine. - Vă pricepeţi.
Acum vocea de piept.
A fost bine.
Uau.
Salut, domnule.
- Salut. - Cum te cheamă?
Daniel. Salut.
- Daniel. El cine e? - Otto.
Otto! Îl înveţi iodler?
Sigur, e austriac.
Deci faceţi asta sus în Alpi?
- În munţi? - Mai degrabă la bar.
Faceţi asta la bar?
Da.
Am un membru al echipei
care pretinde că e expert în toate ţările.
Ştim cine eşti. Vino. Nu e surpriză.
- Bine. - Eşti aici.
- Da. - Jordan Schlansky.
Ce-ţi place la Austria?
Nu pretind să fiu expert.
- Îmi place ţara. - Voi gesticula
la fel ca tine. Nu râd de tine.
- Te imit. Spune. - E un mod de a comunica.
- Bine? - Sigur.
E articulare şi gesticulare, da?
- Da. - Aş numi-o şi punctuaţie.
Sau masturbare. Fă-mi o favoare şi treci la subiect.
Îmi place diversitatea, diversitatea topografică a ţării.
Adică? Vorbeşte mai clar.
Au vârfurile alpine, câmpuri cu verdeaţă,
zone cosmopolitane şi oraşe clasice ca acesta.
- Câmpuri verzi. - Zburdăm în câmpurile verzi.
Când ai zburdat în câmp?
Am zburdat pe câmpuri din multe ţări.
Nu e greşit să zburzi pe câmp,
dacă există.
Dar mâncarea? Tu mănânci mult.
Da, îmi place şniţelul vienez.
- Preparatul naţional. - Asta am auzit.
Faci referire la cârnat.
Avem Viena, oraşul, ceva din Viena e vienez,
şi avem şi Wienerwurst, cârnatul vienez,
care poate semăna cu un penis.
De aceea, oamenii au poreclit penisul un cârnat.
Şi totul a început aici.
Aici... A început aici?
- Pe acest tărâm. - Cineva l-a plesnit aici?
Suntem la Wiener Schneekugelmanufaktur.
Aici fac globuri de zăpadă.
SABINE PERZY DIRECTOARE MUZEU
Aici a fost inventat globul de zăpadă. E adevărat?
Străbunicul meu a inventat globul aici,
- în Viena, în anii 1900. - Uau. Îmi poţi arăta
- muzeul de globuri? - Sigur.
Aceste unelte le foloseşti pentru a face globurile?
- Erau folosite în trecut, da. - Bine.
- Cine e tipul? - Tatăl meu.
- E tatăl tău? - Da.
- L-au capturat? - Nu.
- Făcea globuri? - Da.
Bine.
Eu sunt a patra generaţie care face asta.
Eşti a patra generaţie care face globuri?
Şi prima femeie
- din afacerea de familie. - Da.
- Tu ai spart gheaţa. - Da.
- Felicitări. - Mulţumesc.
- Salut. Guten tag. - Salut.
Priviţi aceste globuri! Când vii la muzeul de globuri,
te gândeşti că vei vedea globuri, nu?
Dar chiar atât de multe?
Se pare că da.
Bufniţe, broaşte, ursuleţi.
Ce e asta? Hârtie igienică.
E un glob special pentru COVID.
- Câte comenzi ai avut? - Peste 5.000.
- Peste 5.000 de oameni... - Da.
...nu vreau să te insult, au vrut acest rahat.
Da, sunt mândră de acesta.
Doamne, acum le-am văzut! Priviţi! Sunt impresionante!
Nu zic că celălalt nu era impresionant,
şi nu era, dar astea sunt uimitoare!
- Tatăl tău a făcut asta. - Da.
- Şi tu hârtia igienică. - Da.
Cine e acesta?
- E tata. - Ce?
- E tatăl tău? - Da.
Tatăl tău e ciudat, se uită pe geam.
- Exact. - Întrebare.
Aşa se uita când aveai întâlnire?
Să spunem că sunt Heinrich, da?
- Da. - Avem întâlnire
şi urmează să ne sărutăm.
- Cum se spune în limba ta? - Küssen.
Küssen. Eu fac... Küssen, küssen.
- Da. - Şi dintr-o dată...
Vă văd. Niciun küssen, küssen.
- Fără küssen, küssen. Aşa era? - Nu.
Nu chiar.
Mi-a spus să mi-o trag...
Ce-a spus?
Să mi-o trag cât mai mult.
Înainte să mă mărit.
- Sfatul tatălui tău... - Da.
- ...a fost să ţi-o tragi cât poţi... - Da.
- ...înainte de nuntă. - Am un tată bun.
- Avea o gândire emancipată. - Da.
Deci aici speră să vadă ceva acţiune?
- Da. - „Ţi-o tragi cu cineva?”
- „Şi-o trage cineva?” - Da.
„Vreau să trag cu ochiul de la geam.”
- „Şi să fac nişte poze.” - Doamne!
„Apoi o să fac un glob pornografic
cu sexul!”
Care e cel mai valoros glob sau cel mai neobişnuit?
Poţi să-mi arăţi? Doamne, ia uite.
- E uimitor! - Ricola!
- Ai făcut o treabă bună. - Mersi.
Am putea pune o hârtie igienică mică în interior.
Nu trebuie să-ţi laşi amprenta cu hârtia igienică.
- Sunt foarte impresionat de muzeul tău. - Mulţumesc.
Nu foarte impresionat.
- Sunt impresionat de muzeu. - Bine.
Impresionat. Mă bucur că ai acest muzeu.
- E un muzeu. Ce zici? - Da.
- Aşa rămâne. - Bine.
E o clădire cu globuri de zăpadă.
- Da. - Dar îmi placi. Eşti amuzantă.
Să dansăm.
- Vrei să dansezi? - Da.
Îmi place. E un dans austriac?
- Cred că da. - Ciudat, dar...
Uite care e treaba. Am condus o oră jumătate
- până în Alpi... - Da.
...pentru că ai vrut această experienţă luxoasă de schi.
Apoi mi-ai spus că nu schiezi.
Da, nu schiez, dar îmi place cultura de schi.
Arăt ca un astronaut sârb.
Tu arăţi ca Jackson Pollock care a mâncat multe caramele
şi a vomitat pe un idiot din apropiere.
- Dar nu schiezi. - Am făcut accident în Columbia Britanică.
Toţi am trecut prin asta. Ce ai păţit?
A existat o rănire la LIA.
Cum adică a existat o rănire la LIA?
Se înţelege că e a mea, vorbesc de mine.
- Bine. - Fără să fiu redundant.
Îţi spun doar că nu-mi propulsez corpul
la viteze mari de deplasare gravitaţională.
Dar îmi place cultura de aici. Şi ciocolata caldă de după.
Îmi place brânza topită. Îmi plac vinul şi confortul.
Trebuie să treci prin disconfort,
- să apreciezi confortul. - Stai.
Un copil foarte mic schiază. Şi altă persoană foarte tânără schiază.
Gândeam mult când eram copil. Nu trebuia să-mi mişc corpul.
Să facem o regulă nouă, da?
Când deschid palma, poţi vorbi.
- N-o să mai vezi asta. - Bine.
Faci asta în fiecare zi? Poate nu te-ai mai răni.
Nu. Eram rănit.
Acum nu mai sunt rănit, că nu mai schiez.
N-am nevoie să schiez. Obţin adrenalină altfel.
Stau într-un colţ, mă gândesc la chestii.
- Ai adrenalină în colţ? - Da.
- Fă-mi o favoare şi nu-i mişca. - Bine.
Nu văd nimic acum.
Să-ţi spun ceva, prietene.
- Să ştii că te apreciez. - Da? Bine.
Eşti un prieten bun, mă bucur c-am venit aici.
Nu mă supăr că am închiriat schiuri şi costume de schi.
- Bine. - Nu mă deranjează deloc.
- Nu văd nimic. - Perfect.
Suntem aici pentru après-ski. Doar că el nu schiază.
- Nu-i problemă. - Nu e în regulă! E greşit!
- Salut, ce faci? - Bun-venit.
Mă bucur să te văd, tovarăşe roşcat.
- Bun-venit, domnule. - Da.
Prost. Prost.
Après-ski.
Ştiu că uneori îţi par frustrant,
dar cred că prin lecţiile învăţate
şi aceste experienţe împreună,
îmi vei aprecia locul în viaţa ta.
Îmi plac lucrurile care transmit căldură şi confort.
N-am nevoie de activităţi externe ca să mă aprind.
Mă pot aprinde singur, în limitele propriei mele minţi.
Cunoşti raclette, brânza elveţiană
care se topeşte la foc deschis chiar deasupra pâinii?
Ştii ce e amuzant? Invidiez masa aia.
Sunteţi cei mai tari!
Cei mai tari tipi!
Sunt Katherina. Sun din Austria, Feldkirch.
Spune-ne ceva despre tine.
Sunt psiholog. Îmi place să compun muzică metal.
O, Doamne. Bine.
Cringe Blizzard e sludge metal, dar şi death metal,
dar şi trash metal şi mai multe.
- Se ţipă mult? - Da.
Crezi că aş putea fi vocalist invitat pentru Cringe Blizzard?
- La naiba, da. - Crezi?
Te uitai la emisiunea TV
când apăream la televizor, corect?
Da, am apărut la secţiunea Corectările fanilor.
CORECTĂRILE FANILOR
Când am trimis Corectarea fanilor, se spunea
că cei care apar în emisiune primesc tricou Echipa Coco,
dar n-am primit nimic.
Îţi găsesc un tricou şi ţi-l dau cumva, da?
Vreau să îndrept asta. Trebuie să primeşti tricoul.
AUSTRIA VIENA
Katharina! Salut! Vino aici!
- La naiba! - Vino. Ce faci?
Ia priviţi! Ce...
- E David Hasselhoff? - David Hasselhoff. Da.
Aşa e. E venerat în Germania şi Austria, nu?
Da. Şi Conan făcut de IA.
Ia uite! Chiar eşti fan.
Şi e mare onoare să fiu pe acelaşi perete cu Hasselhoff.
Mare onoare. Ce se întâmplă aici?
Arată ca un steag satanic.
- Emană o energie pozitivă, nu? - Pozitivă? Nu.
Te superi că ating tavanul?
Nu, e bine.
Ai putea curăţa pânzele de păianjeni.
Mai târziu. Îmi place să mănânc...
- Ce naiba a fost asta? - Scuze.
A fost cea mai zgomotoasă râgâitură auzită vreodată de mine.
S-o auzim din nou.
Mai târziu. Îmi place să mănânc...
Aş vrea să-ţi întâlnesc soţul.
- E aici? - Da.
- Salut, ce faci? - Bună, sunt Chris.
Chris, mă bucur să te văd. Să vorbim de formaţia voastră.
Cringe Blizzard. Eşti în Cringe Blizzard?
- Nu, sunt managerul. - Eşti managerul.
Se vede după cum stai cu mâinile încrucişate şi nu faci multe.
Avem o cameră de muzică aici.
Pot face asta toată ziua. De fapt, chiar o s-o fac.
Câte concerte ai într-o lună?
În seara asta avem al doilea concert.
- Dintotdeauna? - Da.
Ia uitaţi. „Plan secret de-a deveni prietena lui Conan.”
„Întâlneşte-l La drum cu Conan O’Brien”, se întâmplă acum.
- Exact. Perfect. - Putem bifa asta.
„Întâlneşte-l la schi în Gstaad.” Nu ştiu
- dacă putem. - Gstaad.
- Poftim? - Gstaad.
- Eu ce am zis? - Gstaad.
- Ce-ai zis? - Gstaad.
Acum ce am zis?
- Gstaad. - Ce ai zis?
- Gstaad. - E la fel!
- Ba nu. - Ba da. Gstaad.
- Gstaad. - Gstaad.
- Abia se aude G-ul.
Spui că există G, dar nu-l pronunţi.
- Ba da. - Gstaad.
- Da. Nu „Guh...” - Gstaad.
Spui să-l pronunţ pe G. Gstaad.
- E Gstaad. - Cum spui noapte bună?
Eu spun „noapte bună”.
- Ce spui când strănută cineva? - Du-te naibii.
E incredibil. Stai pe scaun.
Uite ce privelişte ai şi nu se vede.
Uite. E atuul proprietăţii.
- De ce nu tai astea? - Vreau să am intimitate.
Ce faci, de ai nevoie de intimitate?
Doar îl venerezi pe Satana şi...
Mă pricep la muzică. Am scris o melodie despre tine.
- Vrei să auzi? - Sigur.
S-ar putea să nu fie stilul tău.
- E în regulă. Cântă. - E aproape heavy metal.
Bine.
Katharina are o formaţie tare
Dar au avut Doar două concerte în toată ţara
Cred că e o păcăleală Să-şi spună muziciană
Katharina
Râgâie tot timpul Ca un teren minat
Mă sperii când râgâie Katharina Ea e Katharina
Katharina se enervează când spun Gstaad
Zice că ar trebui să spun Gstaad
Nu-mi dau seama de diferenţa naibii
- E Gstaad. Gstaad. - Gstaad.
- Gstaad. Gstaad. - Gstaad.
- Da... Pe aproape. - Gstaad.
Katharina!
Acum, aş vrea să-mi ţin promisiunea, Katharina.
Acum câţiva ani, a participat la concurs la emisiunea mea,
şi i-am promis un tricou. Katharina!
OBLIGAŢIE LEGALĂ ÎMPLINITĂ
Haideţi!
Feldkirch! Se poate şi mai rău
Oamenii de aici sunt buni Seamănă cu Liechtenstein! Feldkirch!
Poate fi mult mai rău!
O informaţie rapidă, amuzantă.
Simbolul Austriei e vulturul cu migrenă.
Celălalt simbol al Austriei e leul care fumează.
Erau foarte avansaţi.
- Întrebare rapidă. - Da.
Cine ţi-a dat eşarfa? Groot?
Groot a sunat şi vrea eşarfa înapoi.
De fapt, e Gru.
Am zis Gru.
Credeam că ai zis Groot.
Nu, am zis Gru.
Dar care e treaba cu Gru? Nu înţeleg.
Fac referinţe.
Asta fac comedianţii. Merg şi...
Dar cum mă asociezi cu Gru? El poartă eşarfă?
- Una închisă la culoare. - Bine.
Şi alte persoane poartă eşarfă. Tipul de acolo are eşarfă.
Uite, Gru are dungi pe...
Dar doar pentru că porţi eşarfă,
- îmi dă dreptate 40%. - E suficient.
Când îi spui Gru, când Groot.
Nu ştiu, depinde de cum edităm.
De obicei eu trec pe la editare
şi fac totul în favoarea mea.
Groot a sunat, vrea eşarfa înapoi. De unde o ai, de la Groot?
Groot ţi-a vândut eşarfa? Cine ţi-a dat-o, Groot?
Se pare că Feldkirch era chiar lângă graniţa Austriei.
Şi n-am rezistat tentaţiei de a mai primi o ştampilă pe paşaport.
Ia uitaţi.
Austria e vecină cu o ţară minusculă, numită Liechtenstein.
E a şasea cea mai mică ţară din lume.
E chiar acolo.
Înţelegerea mea cu Max e să mă plătească per ţară.
Înţelegeţi unde bat?
Pământul... bla, bla, bla.
Profanatorul. Bla, bla, Liechtenstein.
Liechtenstein!
INFORMAŢII DESPRE LIECHTENSTEIN:
NU E NEVOIE DE LACĂTE LA BICICLETE, INFRACŢIONALITATE „FOARTE MICĂ”
LIECHTENSTEIN E LIDER MONDIAL LA FABRICAREA DINŢILOR FALŞI
ÎN 1866, ARMATA DE 80 DE OAMENI A PLECAT LA RĂZBOI ŞI S-AU ÎNTORS 81,
CU UN PRIETEN DE PE DRUM.
UNA DIN ŞASE PIZZE CONGELATE DIN GERMANIA VINE DIN LIECHTENSTEIN.
Acesta a fost Liechtenstein. Hai, plăteşte, Max!
Nu te încrunta la mine.
E deplasat.
Trebuie să-ţi spun, Jordan, ce-mi place la Austria,
sau cum zici tu...
Österreich.
Österreich, aici toate clădirile
par vechi şi tari şi uimitoare.
Ştiai că acolo e un fast food?
- Ştii ce e aici? - Ce?
E un restaurant de gofre!
Waffelhaus.
E minunat. Ştii ce e aici?
- Ce? - Un magazin de ochelari.
- Ştii ce e aici? - Ce?
Un restaurant mexican.
Am fost acolo acum jumătate de oră!
Şi mi-am luat chimichanga!
Apropo, a sunat Gru şi vrea naibii eşarfa înapoi.
Clar, combinaţia de diferenţă de fus orar
şi Jordan au pus amprenta pe sănătatea mea mintală.
Din fericire, mă aflam în locul de naştere al psihoterapiei.
Mă aflu la Muzeul Freud.
MUZEUL SIGM. FREUD
Acesta e biroul în care Freud practica...
SOCIETATEA PSIHOLOGICĂ BRITANICĂ PROF. SIGMUND FREUD
...psihoanaliza. A fost aici din 1891...
SIGMUND FREUD PĂRINTELE PSIHANALIZEI
...până în 1938.
- El e Peter. Aşa e? - Da.
PETER NÖMAIER DIRECTOR MUZEU
- Încântat. - Şi eu, Conan.
Aceasta e canapeaua
pe care stăteau pacienţii, când erau analizaţi. Aşa e?
Nu e corect.
E canapeaua pe care aşteptau pacienţii.
Acea canapea e în Londra.
Am avut impresia
că pentru a veni să vizitez muzeul,
trebuie să arăt ca Freud. E corect?
Nu era necesar, dar e drăguţ din partea ta.
- Tu ai fost sub analiză? - Nu.
Numele tău, te rog.
- Helmut e numele meu. - Helmut.
Spune-mi, Helmut, îţi urăşti tatăl?
Tatăl meu e o persoană foarte respectabilă.
Vrei să-ţi omori tatăl,
să te însori cu mama ta?
Nu cred.
Nu întreb ce crezi. Vrei să-ţi omori tatăl?
Dacă da, ştiu un tip care lucrează ieftin.
E foarte bun.
Va face să pară un accident de bicicletă.
Ai avut vise tulburătoare recent, Helmut?
E ceva ca un vehicul motorizat,
- care intră şi iese din tunel. - Ca un automobil?
Automobilul are forma
penisului tatălui tău?
Nu ştiu cum arată penisul tatălui meu.
Ai intrat vreodată peste tatăl tău când ieşea de la duş,
spunând: „Tată, ţi-a ieşit sheitenhauser?”
Nu, niciodată.
Când automobilul intră în tunel...
spune: „Vine tati”?
Vreau să trecem prin cele cinci stadii ale dezvoltării psihosexuale.
Etapa orală. Apoi etapa anală.
Acum îţi bagi mâncare în fund, în timp ce faci sex.
De obicei, gulaş. Apoi etapa falică.
Consumul de castraveţi şi morcovi e un simbol al etapei falice?
Doar mănânci morcovul şi castravetele?
- Da. - Sau întâi le lingi mult timp
şi le bagi şi le scoţi din gură, în mod repetat?
Apoi îţi dai seama că e un penis şi că eşti pe o alee
cu un tip numit Ongi?
N-am făcut niciodată asta.
- Nu? Eu da. - Nu.
Ongi, sună-mă dacă vezi asta.
M-am distrat. Aş vrea să ne mai vedem.
Şi Freud nu spunea multe. Lăsa pacienţii să vorbească.
Eu cred că Freud vorbea mult
şi făcea multe scene
şi spunea prostii care ar da bine la HBO Max.
Sau doar Max, cum e acum, pentru că dintr-un anumit motiv
au decis că HBO e un nume prea prestigios.
Apropo, barba e ataşată, nu lipită.
Am multe emisiuni de călătorii,
n-am vrut să-mi lipesc o barbă idioată.
Tocmai am prezentat Oscarul şi vrei să-mi lipesc o barbă
de parcă aş fi într-o producţie de liceu a Doisprezece oameni furioşi?
Mă tot împing la limită. Dar nu se gândesc la mine.
Eu tot trag, ca un catâr bătrân.
Mă tem că în domeniul nostru, oamenii bătrâni sunt eliminaţi.
Mai ales în comedie. Acum Nate Bargatze e la modă.
O, Nate Bargatze. L-ai văzut la SNL?
E aşa de amuzant. Aşa că eu am ajuns aici, deghizat în Freud,
făcând iar această emisiune de călătorii.
Nu mi-am văzut soţia de luni de zile, copiii mă urăsc.
Mă uit la alte emisiuni de călătorii.
Eva Longoria merge în Mexico City, spunând:
„O, uitaţi-vă la mine. Sunt aranjată şi frumoasă, ia uitaţi.”
„O, am mâncat ceva delicios şi am băut un pahar de vin delicios.”
„Tăiaţi. Înapoi la hotel.”
„E de cinci stele, Eva Longoria.”
Sau Stanley Tucci, ce dracu?
Doar gustă chestii şi spune: „E delicios.”
Şi îl întreabă: „Îţi place?”
El zice: „Doamne, e o explozie de bucurie în gură.”
„Tăiaţi. Înapoi la hotel. Stanley Tucci, asta e tot.”
„Ce face Conan?” „Are lipită o barbă. Arată ca Freud.”
„Joacă toată scena.”
„Îmbătrâneşte. În zece minute, îl punem pe trapez.”
„Va cădea, îşi rupe şoldul. Apoi spunem:
E timpul să mergi în Guam.”
„Mai repede, Conan.”
„Nu te vom plăti cu vechiul salariu, acum e online.
Nu mai avem bani. Primeşti ce rămâne.”
Apoi se difuzează şi cineva spune:
„L-am văzut în avion, a fost amuzant.”
Eu întreb: „Amuzant? Mi-am rupt şoldul.”
Mă împing la extreme. Şi Jeff Ross e în culise, mestecă gumă
şi spune: „Arată bine.”
Şi dă din umeri şi spune: „Nu ştiu. Nu mai mănânc pâine.”
Eu reacţionez:
„Ce dracu? Nu mănânci pâine?
Acum vorbim despre asta?”
„Murim curând şi vorbim despre tine că nu mănânci pâine?”
Scenariştilor nu le pasă.
Spun toate rahaturile care-mi vin în cap şi sunt scrise de aceşti tipi.
„O, uau, sună bine. Emmy pentru toată lumea.”
Dr. Freud, îmi pare rău. Şedinţa ta s-a terminat.
Deci, săptămâna viitoare, aceeaşi oră?
Uitaţi un alt simbol al Austriei,
Zeus plecând din clubul de strip-teaseuze, la 4 dimineaţa.
„Nu-mi găsesc pantalonii.”
Jordan, îţi aminteşti mai devreme când...
- râdeam de tine că eşti Gru? - Da.
Am un mic cadou pentru tine.
Da, ia te uită. Perfect.
Austria, ia uite, e Gru. Ce, nu-ţi place eşarfa?
- O s-o îndrăgeşti. - Da.
El este Gru şi eu un Minion.
- Bleep, bleep, blurp, blurp. - Nu te urmăreşte nimeni.
- De unde sunteţi? - Din Kazakhstan.
- Din Kazakhstan? - Uau.
Aţi văzut Sunt un mic ticălos?
- Nu. - Bine.
Ce credeţi? E un tip acolo, Gru.
Cred că eşti tu.
- Da! - Da.
De fapt, Kazakhstan te iubeşte.
- Kazakhstan mă iubeşte? - Da, foarte mult.
- Ar trebui să merg în Kazakhstan. - Da!
Ştiţi pe cine voi aduce?
- Gru! - Gru.
- Pe Gru. - Mă bucur că v-am văzut.
- Când un fan încheie discuţia... - La revedere.
- Pa. - ...am mers prea departe.
Nu face asta.
- Cred că-mi pierd minţile. - Sigur.
Corul de băieţi din Viena, cunoscut în întreaga lume,
cu o tradiţie de 525 de ani.
Ei sunt trei membri ai...
JIMMY CHIANG DIRIJOR COR
...Corului de băieţi din Viena.
- Voi purtaţi pălării. - Da.
Puteţi pune pălăriile? Îi pot vedea cu pălăriile?
Pare că voi trei aveţi un submarin minuscul împreună.
- Ce scrie acolo sus? - Wiener Sängerknaben.
- Adică? - „Corul de băieţi din Viena.”
Corect.
Locuiţi în paturi etajate? Un pat deasupra altuia?
- Avem un pat etajat. - Da.
Un pat etajat de... 30 de metri înălţime.
Da.
Uneori, cel de sus se rostogoleşte, cade şi moare.
Da. Nu putem face nimic.
Mai pierdeţi câte un copil câteodată.
- Aşa se întâmplă, nu? - Da.
Îl auziţi căzând...
Şi spuneţi: „A cântat un pic fals.”
- Ia te uită! - Salut.
S-au ridicat toţi. Mulţumesc.
Foarte frumos.
Cum să fac asta, dacă voi râdeţi?
Acum sunt dirijorul vostru, da?
Staţi cu ochii pe mine.
Vă benoclaţi la ochii mei.
Nu vă pierdeţi concentrarea. Înţelegeţi? Bine.
Mergi la bancă, jefuieşte banca, adu-mi banii.
Da, robotul meu perfect.
Bine aţi venit la emisiunea noastră: Mari Coruri ale Europei.
TELEVIZIUNEA AUSTRIACĂ PREZINTĂ CORUL DE BĂIEŢI VIENA
Azi vă prezentăm stimatul
şi popularul Cor de băieţi din Viena.
Cu Conan O'Brien.
Mulţumim mult.
În ciuda climatului său rece,
oamenii din Austria sunt calzi...
amuzanţi...
şi mai ales, igienici.
Niciodată n-am fost într-o ţară aşa de tolerantă cu vocea mea.
Mulţumesc, Austria. Mi-ai oferit atâtea.
E corect să-ţi ofer ceva în schimb.
JORDAN SCHLANSKY TREBUIE SĂ RĂMÂNĂ
Id-ul reprezintă nevoile primitive.
Adică nevoile de mâncare şi sex.
Lucruri de care ar fi interesat omul cavernelor.
Egoul sau Eggoul e o gofră.
Poate fi încălzită. E congelată, dar poate fi încălzită.
E populară printre copii, dimineaţa,
când încercă să meargă la şcoală. Super Eggoul e un Eggo mai scump.
E un Eggo cu o textură cremoasă de lapte,
folosit cu sirop.
Costă mai mult, dar dacă-ţi iubeşti copiii,
merită banii.
PENTRU THOMAS ŞI RUTH O'BRIEN
Subtitrarea: Margareta Matei