Zemlja, zibka nepredstavljive lepote in osupljivih čudes.
Nedojemljiva. Očarljiva.
Ta planet se posmehuje naši nemoči, kako ga poimenovati.
Da bi lahko resnično cenili osupljivo veličino tega planeta,
ga moramo včasih oskruniti. Pazi se, ta, ki ga oskruniš.
Njegov karakter je podel, nerazvit in omejen.
Kot ponosen nekdanji voditelj pogovornih oddaj ima zagon,
ki ga ustvarja spreminjajoč se ekosistem, prihaja sušno in ostrejše podnebje.
Tedenski podkast.
Brez hranila občinstva v studiu
je klovn z izjemno drobnimi očmi,
z očmi enostavno naslikane lutke,
prisiljen, da uživa v drobcih
naključnih klicev oboževalcev.
Podivjan zaradi divjega vonja njihovega blagega navdušenja,
v daljnih deželah išče trupla,
nepovabljen. Podžiga ga neskončna želja, da bi bil sprejet.
In tu in tam si želi kakšnega selfija.
To je norija.
To je usekano.
To je kaos.
To je Conan O'Brien Mora iti.
Avstrija.
Vrtim se kot Julie Andrews,
ko je tukaj snemala Moje pesmi, moje sanje.
Pozanimali smo se o pravicah do pesmi in besedila.
Njihovi odvetniki so jasno in glasno rekli ne.
Mi smo trdili, da gre za pošteno uporabo. Oni so rekli, da to sploh ne drži.
Mi smo trdili, da gre za parodijo. Oni so rekli, da se vidimo na sodišču.
Hogan! In zato slišite to ponarejeno melodijo,
ki smo jo od Warner Brothers dobili za simbolično ceno.
Ricola! Ricola!
Živjo, Conan. Moje ime je Muntasser in kličem iz Linza v Avstriji.
Zdravo, Muntasser, me veseli.
In všeč so mi... Videti je, da nosiš usnjene hlače. Ali je to...
Ja, točno tako. Poskušam pridobiti avstrijsko državljanstvo.
To nosim že en mesec
in tekam sem ter tja pred županovo pisarno.
- Muntasser, od kod pa si prvotno? - Iz Iraka.
V Avstrijo sem pobegnil
pred devetimi leti, leta 2015.
Od Turčije do Avstrije sem večinoma kar prehodil.
Zdaj poučujem na zasebni katoliški šoli v svojem mestu.
Moram reči, Muntasser, da si res navdihujoča oseba.
- Ja. Kakšno pa je tvoje življenje? - Mojbog.
Obiskujem muzeje.
Rad plezam na drevesa in pobiram orehe. To je še ena stvar, ki jo počnem.
Ti si pravljični mož.
Rad nosiš usnjene hlače, plezaš na drevesa in pobiraš orehe.
Muntasser... Zelo si me navdušil.
Mislim, da imaš neverjetno zgodbo. Z veseljem bi šel v Avstrijo
in te osebno spoznal ter ti stisnil roko.
To sem tudi naredil.
AVSTRIJA, DUNAJ
Muntasser!
- Muntasser! Ja! - Conan! Ja!
- Odlično. Lepo te je spoznati. - Živjo. To si ti.
- Tvoji lasje, se jih lahko dotaknem? - Samo na hitro.
Prav.
Povedal si mi svojo zgodbo in res je izjemna.
- Ja, iz Iraka sem pobegnil v Avstrijo. - Iraka.
Tam je bilo...
- Preveč kaotično in nevarno zame. - Ja.
Zato sem jaz zapustil Cleveland.
- Ne vem glede Clevelanda. - Prav, oprosti.
Groza. Norčeval sem se iz zelo resnega položaja.
Iz Clevelanda.
To sem rekel že preko Zooma in bom ponovil.
Zelo si me navdušil.
- Imaš neverjetno... - Hvala.
Ta stisk roke pa je šibek.
- Ja. Šibek moški sem. - Kaj se je zgodilo?
Kot riba, ki je umrla pred šestimi tedni
in mi jo je v roko položila mumija.
Omenil si, da je tvoj hobi plezanje po drevesih in pobiranje orehov.
- Ja. - Poglej,
tukaj je nekdo vrezal Straudi in Strudi. Lepo je.
Tu je nekdo narisal penis.
- V tem vidiš penis. - Ja.
Moj nima take konice, ampak mogoče je tvoj drugačen.
Mislim velikost. Ne vem, velikost se ujema.
Govoríš meni ali o sebi?
Muntasser, dobra novica je,
kjer je penis, so po navadi tudi orehi.
To je bilo impresivno.
- Zdaj pa ti. - Pa poglejmo, če mi uspe.
- Prihajam. - Počasi.
- V redu, to je dobro. - Ja.
To je kar... Dobro. Veš, kaj? Ni neprijetno.
- Vidim nekaj orehov. - Res? Kje?
- Kje so? - To drevo je oreh.
To drevo je oreh, ker je naš rekviziter pravočasno prispel.
Lahko grem preko?
Videl sem svoje življenje in tvoja moda, kako so mi švignila pred očmi.
- Conan, našel sem orehe! - Ja!
Obožujem orehe tukaj v Avstriji.
- Izvoli oreh. - Hvala.
Izgleda to kot res slab ovitek albuma kakšnega folk dueta?
Recimo Dva oreha?
DVA OREHA
Muntasser, tvoj cilj je, da postaneš bolj podoben Avstrijcu,
da bi hitreje dobil državljanstvo?
To je moj cilj.
Najbolj avstrijska stvar, ki mi pride na misel, je jodlanje.
- Bi se rad naučil jodlati? - Rad bi se naučil.
MOJSTRA JODLANJA
- Marie, Laurentius, sta jodlarja? - Ja.
Če ne bi znal jodlati, ne bi bil pravi Avstrijec.
- Ja, prav. Ja. - Je tako?
Recimo, če bo jodlal bolje kot predsednik,
potem mora zagotovo postati Avstrijec.
Od zdaj naprej bom govoril jaz, ker to, kar si zdaj rekel, je bilo noro.
Sploh ne vem, kaj se je pravkar zgodilo.
- Se to kam pritrdi? - Ja, to je moja mala ura.
Ta ura pokaže, kdaj je pravi čas.
- To je avstrijska ura. - Razumem.
Torej imaš ves čas pri sebi alkohol?
- Za merjenje časa. - Imaš kakšno težavo?
Avstrijci imajo težavo, če pijejo sami.
- Ampak mi nismo sami. - Razumem, seveda. V redu si.
Muntasser, kaj pa ti misliš? Ima težave z alkoholom?
- Tudi jaz imam pri sebi alkohol. - V redu.
Nosiš usnjene hlače?
- Ja. - Prav.
Videti si, kot da bi imel Jim Morrison otroka s škratom.
Tako trenutno izgledaš. To je kompliment.
Tega gospoda moramo naučiti, kako se jodla.
- Ja. - Nimamo veliko časa.
Najprej moramo razviti svoj glas iz glave.
Lahko to narediš?
Ja.
- Ja, to zveni dobro. - Naraven talent si.
Zdaj pa prsni glas.
Ja, to je bilo zelo lepo.
Super.
Zdravo, gospod.
- Živjo. - Kako ti je ime?
Daniel sem. Živjo.
- Daniel. Kdo pa je to? - To je Otto.
Otto! Ga boš naučil jodlati?
Seveda, Avstrijec je.
Naj bi to počeli v Alpah?
- V gorah? - Pogosteje v baru.
To počnete v baru?
To.
Seveda imam člana ekipe,
ki trdi, da je strokovnjak za vsako državo.
Vsi vemo, kdo si. Pridi. Nobeno presenečenje ni.
- V redu. - Tukaj si.
- Tako je. - Jordan Schlansky.
Kaj ti je všeč glede Avstrije?
Ne pretvarjam se, da sem strokovnjak.
- Uživam v tej državi. - Kazal bom toliko,
kot kažeš ti. To ni norčevanje.
- Samo ponavljam za tabo. Kar daj. - Tako ljudje komunicirajo.
- Prav? - Seveda.
To je artikulacija in gestikulacija, prav?
- Ja. - Temu bi lahko rekel celo ločilo.
Ali pa samozadovoljevanje. Naredi mi uslugo in pridi do bistva.
Všeč mi je raznolikost, predvsem geografska raznolikost same države.
Kakšna? Povej po domače.
Imaš alpske vrhove, zelene travnike
in svetovljanska in klasična mesta, kot je to.
- Zeleni travniki. - Ja, rajamo po zelenih travnikih.
Kdaj si ti rajal po travniku?
Rajal sem po travnikih na mnogih celinah.
Nič ni narobe z rajanjem po travnikih,
če jih imaš na voljo.
Kaj pa hrana? Znan gurman si.
Ja, obožujem dunajski zrezek.
- Nacionalno jed, seveda. - Tako pravijo.
Se pravi, namiguješ na penis.
Imamo mesto Dunaj in nekaj iz tega mesta je "dunajski".
Imamo tudi "Wienerwurst", dunajsko klobaso,
ki lahko nekatere spominja na penis.
Zato so ljudje penis poimenovali "wiener".
Vse se je začelo ravno tu.
Ravno tu na tem... Tu se je začelo?
- Ja. - Nekdo ga je tu ven potegnil?
Smo pri originalni Wiener Schneekugelmanufakturi.
Tukaj izdelujejo snežne krogle.
LASTNICA MUZEJA
Rekli so mi, da so tukaj izumili snežno kroglo. Ali to drži?
Moj praded je tukaj izumil snežno kroglo.
- Na Dunaju, v začetku 20. stoletja. - Mi lahko pokažeš
- muzej snežnih krogel? - Seveda.
Ta orodja uporabljate za izdelavo snežnih krogel?
- Pred mnogimi leti, ja. - V redu.
- Kdo pa je ta gospod tukaj? - To je moj oče.
- To je tvoj oče? - Ja.
- So ga že ujeli? - Ne.
- Izdeloval je snežne krogle? - Ja.
Prav.
Pravzaprav sem že četrta generacija.
Ti si četrta generacija, ki izdeluje snežne krogle?
In prva ženska
- v družinskem podjetju. - Ja.
- Prebila si stekleni strop krogle. - Ja.
- Čestitke. - Najlepša hvala.
- Zdravo. Guten tag. - Zdravo.
Poglej vse te snežne krogle! Ko prideš v muzej snežnih krogel,
pričakuješ, da boš videl nekaj snežnih krogel, kajne?
Jih pričakuješ toliko?
Nekako ja.
Sove, žabe, medvedki.
Kaj pa je to? Toaletni papir.
To je bila posebna snežna krogla za kovid.
- Koliko naročil ste dobili? - Več kot 5000.
- Več kot 5000 ljudi... - Ja.
Oprosti, brez zamere, si je zaželelo tole sranje.
Ja, na to sem zelo ponosna.
Mojbog, pravkar sem jih zagledal! Poglej! Impresivno je!
Ne da bi rekel, da drugo ni bilo impresivno,
ker ni bilo, ampak tole je neverjetno!
- Torej je tvoj oče naredil tole? - Tako je.
- Ti si pa naredila rolico papirja? - Toaletnega papirja, ja.
Kaj pa je to? Kdo je to?
- To je moj oče. - Kaj?
- To je tvoj oče? - Ja.
To je torej tvoj oče, ki kot strašilo gleda skozi okno.
- Tako je. - Hitro vprašanje.
Je tako opazoval tebe, ko si imela zmenek?
Reciva, da sem jaz Heinrich, v redu?
- Ja. - Imaš zmenek z mano.
Recimo, da se ravno pripravljava na poljub.
- Kako to rečete v vašem jeziku? - Küssen.
Küssen. Naredim tako... Küssen, küssen.
- Ja. - Potem pa nenadoma...
Vidim te. Nobenega küssen, küssen.
- Nobenega küssen, küssen. Je bil takšen? - Ne.
Pravzaprav ne.
Rekel mi je, naj seksam, kolikor...
Kaj ti je rekel?
Naj seksam, kolikor lahko.
Dokler nisem poročena.
- Oče ti je svetoval... - Ja.
- Da seksaj, kolikor lahko. - Ja.
- Preden se poročiš. - Dobrega očeta imam.
- To je zelo napredno razmišljanje. - Ja.
Torej to je on, ki upa, da bo videl malo akcije, kajne?
- Ja. - "Boš seksala?"
- "Bo prišlo do seksa?" - Ja.
"Rad bi gledal skozi okno."
- "Mogoče posnel kakšno fotografijo." - Jezus!
"In potem to spremenim v snežno kroglo za odrasle."
"Seks."
Katera je najbolj dragocena ali nenavadna snežna krogla tukaj?
Mi jo lahko pokažeš? Mojbog, poglej to!
- To je neverjetno! - Ricola!
- To si res lepo naredila. - Najlepša hvala.
Mogoče bi lahko noter dali tudi majhen toaletni papir.
Tvoj toaletni papir ni treba dati še sem.
- Zelo sem navdušen nad vašim muzejem. - Hvala lepa.
Nisem pretirano navdušen.
- Navdušen sem nad vašim muzejem. - V redu. Ja.
Navdušen sem. Vesel sem, da imaš ta muzej.
- To je muzej. Kaj praviš na to? - Ja.
- Ostaniva kar pri tem. - Ja.
To je stavba, kjer hranijo snežne krogle.
- Ja. - Ampak ti si mi všeč. Zelo si zabavna.
Odplešiva ven.
- Odplesala bi ven? Prav. - Ja.
To mi je všeč. Je to neka avstrijska vrsta plesa?
- Mislim, da. - V redu. Zelo čudno, ampak...
V redu, tako je. Vozili smo se uro in pol.
- Visoko v Alpe... - Ja, točno.
Ker si rekel, da si želiš ultimativno smučarsko izkušnjo.
Potem pa mi poveš, da sploh ne smučaš.
Ja, v resnici ne smučam, ampak uživam v smučarski kulturi.
Izgledam kot srbski astronavt.
Ti pa izgledaš, kot da bi Jackson Pollock pojedel kup Starburstov
in potem bruhal po kretenu, ki je stal v bližini.
- Ampak ti ne smučaš. - Imel sem incident v Britanski Kolumbiji.
To smo že vsi doživeli. Kaj pa se je tebi zgodilo?
Poškodba križne vezi.
Zakaj pa rečeš “poškodba križne vezi” tako uradno?
Razumljivo je, da gre za mojo, ker govorim o sebi.
- Prav. - Nisem za odvečno izražanje.
Samo pravim, da svojega telesa ne poganjam
z visokimi gravitacijskimi hitrostmi. To je vse.
Ampak uživam v kulturi, ki jo spremlja. Uživam v vroči čokoladi po smučanju,
uživam v topljenem siru, v vinu, v udobju.
Najprej moraš doživeti nelagodje,
- da znaš ceniti udobje. - Počakaj.
Tam smuča zelo majhen otrok. Tam je še en mlad človek.
Jaz sem bil globok mislec že kot otrok. Ni mi bilo treba premikati telesa.
Uvediva novo pravilo, prav?
Ko imam odprto dlan, lahko govoriš, prav?
- Tega ne boš več videl. - V redu.
Počneš to vsak dan? Potem mogoče ne bi bil poškodovan.
Ne. Bil sem poškodovan.
Zdaj nisem več, ker ne smučam več.
Ni mi treba smučati. Adrenalinske užitke dobivam drugače.
Ko sedim v kotu in razmišljam o stvareh.
- Uživaš, ko sediš v kotu? - Ja.
- Naredi mi uslugo in teh ne premikaj. - Ja? Prav.
Ničesar ne vidim.
Naj ti nekaj povem, prijatelj.
- Rad bi, da veš, da te cenim... - Ja? V redu.
Dober prijatelj si. Vesel sem, da sva tu.
Z veseljem sem nama najel smuči in smučarska oblačila.
- Prav. - To me sploh ne moti.
- Kako je z vidom? Popolno. - Popolnoma nič ne vidim.
Tukaj sva za après-ski. Samo da on sploh ne smuča.
- Ni problema. Ni panike. - Ni v redu! To je slabo!
- Živjo. Kako si? - Dobrodošla.
Lepo je videti še enega rdečelasca.
- Tudi tebe je lepo videti. Živjo, gospod. - Lepo... Ja.
- Prost. - Prost.
Après-ski.
Vem, da ti včasih predstavljam frustracijo,
ampak skozi lekcije, ki jih pridobiš,
skozi ta skupna doživetja,
boš mogoče začel ceniti moj prostor v tvojem življenju.
Kot pravim, uživam v stvareh, ki izražajo toplino in udobje.
Ne potrebujem zunanjih aktivnosti, da bi se motiviral.
Zmorem se motivirati znotraj meja svojega uma.
Poznaš raclette, švicarski sir,
ki se včasih stopi kar nad odprtim ognjem naravnost na kruh?
Veš, kaj je smešno? Res zavidam tisti mizi.
Najboljši ste!
Najboljši fantje vseh časov.
Moje ime je Katherina. Kličem iz Avstrije, iz Feldkircha.
Povej nam kaj o sebi.
Sem psihologinja, rada ustvarjam metal glasbo.
Mojbog. V redu.
Cringe Blizzard je sludge metal, ampak tudi death metal,
pa tudi thrash metal... Pa v bistvu karkoli.
- Je veliko kričanja? - Ja.
Misliš, da bi lahko bil jaz gostujoči vokalist pri Cringe Blizzard?
- Ja, hudiča. - Res misliš tako?
Si gledala mojo televizijsko oddajo,
ko sem še delal na televiziji, drži?
Ja, pravzaprav sem bila v enem od videov za popravke oboževalcev.
POPRAVKI OBOŽEVALCEV
Ko sem poslala del, je pisalo, da bodo ljudje,
ki bodo predstavljeni v oddaji, dobili majico Team Coco,
a je jaz nisem prejela.
Poiskali bomo majico zate in nekako ti jo bom dostavil, prav?
Ker hočem popraviti to krivico. Zaslužiš si svojo majico.
AVSTRIJA, DUNAJ
Katharina! Živjo! Pridi ven!
- Hudiča! - Pridi ven. Živjo! Kako si?
Pridite. Poglejte to. Kaj pa je...
- David Hasselhoff. Ja. - Je to David Hasselhoff?
Tako je. V Nemčiji in Avstriji je zelo priljubljen, kajne?
Ja. In seveda tudi AI Conan.
Poglej to! Res si prava oboževalka.
Biti na isti steni kot Hasselhoff... Grozna čast.
Mislim, velika čast. Kaj pa se tu dogaja?
To pa izgleda, kot da bi bila satanistična zastava.
- To je dobro. Oddaja dobro energijo, ne? - Dobro energijo? Ne.
Se lahko dotikam tvojega stropa?
V redu je. Lahko pa, recimo,
tudi malo pajčevin odstraniš, če si že tam.
To bom naredil kasneje. Rad jem...
- Kaj, za vraga, je bilo to? - Oprosti.
To je bilo najglasnejše riganje, kar sem ga slišal od moškega ali ženske.
Poslušajmo še enkrat.
To bom naredil kasneje. Rad jem...
Z veseljem bi spoznal tvojega moža.
- Če je kje tu. - Seveda.
- Zdravo. Kako si? - Živjo, jaz sem Chris.
Chris, lepo te je spoznati. Pogovoriva se o bendu, v katerem igraš.
Cringe Blizzard. Igraš v Cringe Blizzardih?
- Ne, menedžer sem. - Ti si menedžer.
Se vidi, imaš prekrižane roke in ne počneš kaj dosti.
Tukaj imamo glasbeno sobo.
To bi lahko delal cel dan. Pravzaprav mislim, da bom.
Koliko nastopov imate na mesec?
Nocoj imamo drugi nastop.
- Od vseh nastopov? - Ja.
Poglejte to. "Tajni načrt, kako postati Conanov najboljši prijatelj."
"Spoznaj ga preko Conan O'Brien mora iti II." To se zdaj dogaja.
- Točno tako. Popolno. - To točko lahko kar obkljukava.
"Srečaj se z njim na smučanju v Gstaadu." Ne vem glede tega...
- Če bomo lahko... - Gstaad.
- Kaj? - Gstaad.
- Kaj sem pa jaz rekel? - Gstaad.
- Kaj si ti rekla? - Gstaad.
Kaj sem jaz rekel?
- Gstaad. - Kaj si ti rekla?
- Gstaad. - Isto!
- Ni. - Je! Gstaad.
- Gstaad. - Gstaad.
- Komaj slišiš črko g.
Tam je črka g, a je ne izgovoriš.
- Pa jo. - Gstaad.
- Ja. Ne... - Gstaad.
Praviš, naj izgovorim črko g. Gstaad.
- To je Gstaad. - Kako pa rečeš lahko noč?
Rečem “lahko noč”.
- Kaj pa rečeš, ko nekdo kihne? - Jebi se.
Neverjetno. Stopiš na ta stol...
Poglej razgled, ki ga imaš, pa ga sploh ne vidiš.
Poglej to. To je glavna prednost te hiše.
- Zakaj? Zakaj tega ne posekaš? - Rada imam zasebnost.
Kaj pa počneš tu, da rabiš zasebnost?
Saj samo častiš Satana in...
Malo sem nadarjen za glasbo. Pravkar sem napisal pesem o tebi.
- Bi jo rada slišala? - Seveda.
Mogoče ne bo čisto po tvojem okusu.
- Ni panike. Kar zaigraj. - A je blizu heavy metalu.
Prav.
Katharina ima res kul bend.
A odigrali so le dva nastopa v vsej deželi.
Mislim, da je prevara, da se imenuje glasbenica.
Katharina.
Ves čas riga, zveni kot mina.
Ko Katharina rigne, me zagrabi strah. To je Katharina!
Katharina se razjezi, ko rečem Gstaad.
Pravi, da naj rečem raje Gstaad.
Ne slišim nobene jebene razlike.
- Gstaad je. Gstaad. - Gstaad.
- Gstaad. Gstaad. - Gstaad.
- Ja. Blizu. - Gstaad.
Katharina!
Rad bi izpolnil obljubo, ki sem ti jo dal, Katharina.
Pred leti je sodelovala v našem tekmovanju v oddaji.
Obljubil sem ji majico. Katharina!
PRAVNA OBVEZNOST IZPOLNJENA
Dajmo!
Feldkirch! Videl sem že hujše.
Ljudje tukaj so čisto v redu. Izgleda kot Lihtenštajn! Feldkirch!
Lahko bi bilo veliko slabše!
Zdravo, hitro zabavno dejstvo.
Simbol Avstrije je orel z migreno.
Drugi simbol Avstrije je lev, ki vejpa.
Bili so daleč pred svojim časom.
- Hitro vprašanje. - Ja?
Kdo ti je dal ta šal? Groot?
Groot je klical, svoj šal hoče nazaj.
V resnici je to Gru.
Rekel sem Gru.
Slišal sem Groot.
Ne, rekel sem Gru.
Kaj je s tem navdušenjem nad Grujem? Ne razumem.
To je bila referenca.
To delajo komiki. Navezujejo se...
Ampak kako povezuješ to z Grujem? Ali sploh nosi šal?
- Nosi šal, temen šal. - V redu.
Ampak saj tudi drugi ljudje nosijo šale. Tudi tisti tip tam ga ima.
Poglej, Gru ima črte na svojem...
Ampak že to, da nosiš šal...
- Mislim, da me pripelje 40 % do tja. - Dovolj je.
Polovico časa mu rečeš Gru, polovico časa pa Groot.
Ne vem, odvisno je od tega, kako bomo zmontirali.
Po navadi sem jaz tisti, ki pride med montažo
in potem stvari obrnem sebi v prid.
Groot je klical, svoj šal hoče nazaj. Kdo ti je sploh dal ta šal, Groot?
Ti je Groot prodal ta šal? Kdo ti je dal ta šal, Groot?
Izkazalo se je, da je Feldkirch samo sprehod stran od avstrijske meje.
Nisem se mogel upreti, da ne bi dobil še enega žiga v potni list.
Poglejte to.
Avstrija meji na majhno državico, ki se imenuje Lihtenštajn.
To je šesta najmanjša država na svetu.
Tam je.
Z Maxom sem dogovorjen, da me plačajo po državah.
Vidite, kam pes taco moli?
Zemlja... Bla, bla, bla.
Ta, ki ga oskruniš. Bla, bla. Lihtenštajn.
Lihtenštajn!
ZABAVNA DEJSTVA O LIHTENŠTAJNU:
KOLES NE ZAKLEPAJO, SAJ JE "ZELO NIZKA STOPNJA" KRIMINALA.
LIHTENŠTAJN JE VODILNI PROIZVAJALEC UMETNIH ZOB NA SVETU.
L. 1866 JE 80 VOJAKOV ŠLO V VOJNO. VRNILO SE JIH JE 81. DOBILI SO PRIJATELJA.
NA POTI.
VSAKA ŠESTA ZAMRZNJENA PICA, KI JO POJEDO V NEMČIJI, JE IZ LIHTENŠTAJNA.
To je bil Lihtenštajn. Plačaj, Max!
Ne mršči se.
To je čista norost.
SALZBURG, AVSTRIJA
Jordan, povedat ti moram, kaj mi je všeč pri Avstriji
ali kot ji ti rečeš...
Österreich. Da je prav vsaka zgradba
videti starinsko, kul in naravnost osupljivo.
Veš, da je to Popeye's Fried Chicken?
- Veš, kaj je to tu? - Kaj?
To je hiša vafljev!
Hiša vafljev.
Čudovita je. Veš, kaj je to tu?
- Kaj? - To je veriga optik Lenscrafter.
- Veš, kaj je tisto tam? - Kaj?
Veriga s hitro mehiško hrano Chipotle.
Pred pol ure sem bil tam!
Privoščil sem si chimichango!
Mimogrede, oglasil se je Gru in hoče svoj klinčev šal nazaj.
Očitno je kombinacija časovne razlike
in Jordana začela vplivati na moje duševno zdravje.
Na srečo sem bil v rojstnem kraju psihoterapije.
Sem v Freudovem muzeju.
MUZEJ SIGM. FREUDA
To je ordinacija, kjer je Freud opravljal svojo prakso...
PSIHOLOŠKO DRUŠTVO S. FREUD
Pri psihoanalizi. Tukaj je bil od leta 1891...
SIGMUND FREUD OČE PSIHOANALIZE
Do leta 1938, če se ne motim.
- In to je Peter. Drži, Peter? - Ja.
VODJA MUZEJA
- Me veseli. - Tudi mene.
To je pravi kavč,
na katerem so ležali njegovi pacienti, medtem ko jih je analiziral. Drži?
To ne drži.
Na tem kavču so ljudje čakali.
Pravi kavč je v Londonu.
Bil sem prepričan,
da če pridem danes sem in obiščem muzej,
moram biti oblečen kot Freud. Je tako?
Ni nujno, je pa zelo lepo, če si.
- Ste bili že kdaj na psihoanalizi? - Ne, nisem bil.
Kako vam je ime, prosim?
- Helmut mi je ime. - Helmut.
Povejte mi, Helmut... Sovražite svojega očeta?
Moj oče je spoštovanja vreden človek.
Si želite ubiti svojega očeta
in se poročiti s svojo mamo?
Mislim, da ne.
Ne sprašujem vas, kaj mislite. Ali želite ubiti svojega očeta?
Če je tako, poznam nekoga, ki to naredi za drobiž.
Zelo je dober.
Videti bo kot nesreča s kolesom.
Ste v zadnjem času imeli kakšne vznemirljive sanje, Helmut?
Nekaj je. Vožnja motornega vozila.
- V tunel in iz njega. - Kot avtomobil?
Ima ta avtomobil obliko
penisa vašega očeta?
Ne vem, kako je videti očetov penis.
Ste kdaj vstopili v kopalnico, ko je oče stopal izpod prhe,
in rekli: "Oče, vidi se ti šajtenhauzer?"
Ne, nikoli.
Ko avto zapelje v tunel...
Ali reče "prihaja ati"?
Rad bi šel skozi pet stopenj psihoseksualnega razvoja.
Oralna faza. Potem je še analna faza.
To je, ko si med seksom v zadnjico tlačiš hrano.
Običajno golaž. Potem pride falična faza.
Je uživanje kumar in korenja simbol falične faze?
Ali samo poješ korenček in kumaro?
- Ja. - Ali pa ga najprej dolgo ližeš,
potem pa ga večkrat vstaviš in izvlečeš iz ust?
Potem ugotoviš, da je penis in da si v ulici
s tipom po imenu Ongi?
Tega nisem nikoli doživel.
- Nisi? No, jaz pa sem. - Ne.
Ongi, pokliči me, če gledaš to.
Bilo mi je lepo. Rad bi te spet videl.
Freud, kot je znano, ni veliko govoril. Pacientom je pustil, da govorijo.
Moj pogled na Freuda je, da je precej govoril
in ves čas izvajal neke skeče
in govoril neumnosti, ki bi danes šle dobro skozi na HBO Maxu.
Ali pa samo na Maxu, kot se zdaj reče, ker se je iz nekega razloga zdelo,
da je HBO preveč prestižno ime.
Mimogrede, ta brada je prilepljena z lepilnim trakom, ne lepilom.
Ker sem posnel veliko oddaj,
nisem želel prilepiti brade z lepilom.
Vodil sem podelitev oskarjev, zdaj pa naj si prilepim brado,
kot da sem v srednješolski predstavi Dvanajst jeznih mož?
Samo pritiskajo in pritiskajo. Kaj pa jaz?
Samo grem in grem. Kot kakšen stari osel.
Skrbi me, da v našem poslu radi odpišejo starejše ljudi.
Še posebej v komediji. Zdaj je vse v znamenju Nata Bargatzeja.
Nate Bargatze. Si ga videl v SNL-ju?
Res je smešen. Tukaj sem pa jaz, oblečen kot Freud,
spet snemam to svojo potovalno oddajo.
Svoje žene nisem videl že mesece, moji otroci me sovražijo.
Potem pa pogledam druge potovalne oddaje.
Eva Longoria gre samo v Ciudad de México.
"Poglejte me. Vsa sem urejena, lepa sem, poglejte me."
"Pravkar sem jedla nekaj res okusnega in spila kozarec vina,
bilo je čudovito." "Rez. Pojdi nazaj v svojo hotelsko sobo."
"To je hotel s petimi zvezdicami, Eva Longoria."
Ali Stanley Tucci. Kaj, za vraga?
Samo okuša stvari in reče: "Tole je okusno."
In potem rečejo: "Ti je všeč?"
"Stari, kot da mi je v ustih eksplodiralo veselje!"
"In rez. Zdaj pa nazaj v hotelsko sobo. Stanley Tucci, posneli smo."
"Kaj pa Conan počne? Ima prilepljeno brado. Oblečen je kot Freud."
"Izvaja celoten skeč."
"Stara se. Čez deset minut ga bomo dali na trapez."
"Padel bo in si zlomil kolk. In potem bomo rekli,
da je čas, da gre na Guam."
"Hitro, Conan."
"Ne bomo plačevali po starih tarifah. Zdaj je pretočna platforma.
Tega denarja nimamo več. Dobro bo, kar boš pač dobil."
Potem pride ven in nekdo reče:
"Gledal sem na letalu. Bilo je kar smešno."
In jaz rečem: "Kar smešno? Zlomil sem si kolk."
Samo preganjajo me. Jeff Ross pa v ozadju žveči žvečilni
in pravi: "Zgleda kar v redu."
Skomigne z rameni in reče: "Ne vem. Zadnje čase ne jem kruha."
Jaz pa...
"Kaj, za vraga, torej ne ješ kruha?
A je to zdaj tema pogovora?"
"Kmalu bomo umrli, pa razpravljamo o tem, da ne jemo kruha?"
In pisatelji... Čisto vseeno jim je.
Jaz pa kar bleknem, kar mi pade na pamet, in potem oni to zapišejo.
"To pa zveni odlično. Emmyji za vse!"
Dr. Freud, oprostite, ampak vaš termin je končan.
Isti čas naslednji teden?
Tukaj je še en simbol Avstrije.
Zevs, ki zapušča striptiz klub ob štirih zjutraj.
"Ne najdem svojih hlač."
Jordan, se spomni, ko sem rekel tisto...
- Šalo, da si ti Gru? - Ja, se spomnim.
Zate imam majhno darilo.
Ja, poglej to. Popolno.
Avstrija, poglej, tu je Gru. Ti šal ni všeč?
- Brez skrbi. Prirastel ti bo. - Ja.
Tukaj imamo Gruja. Jaz pa sem Minion.
- Blip, blip, blurp, blurp. - Ja. Nihče ni na tvoji strani.
- Živjo. Od kod si? - Iz Kazahstana.
Iz Kazahstana si?
- Ja. - Si gledala Jaz, barabo?
- Ne. - Prav.
Veš, kaj? V filmu je en lik, ime mu je Gru.
Očitno si to ti.
- Ja! - Ja.
Pravzaprav te ima Kazahstan rad.
- Kazahstan me ima rad? - Ja, zelo.
- Moral bi iti v Kazahstan. - Ja!
Koga pa bi vzel s sabo?
- Gruja! - Gruja.
- Gruja bi moral vzeti s sabo. - Lepo te je bilo spoznati.
- Ja, ko te oboževalec prekine... - Veselilo me je.
- Adijo. - Potem veš, da sem šel predaleč.
Prosim, ne.
- Mislim, da izgubljam razum. - Seveda.
Zbor dunajskih dečkov, znan po vsem svetu,
s tradicijo, dolgo 525 let.
To so trije člani...
DIRIGENT ZBORA
- Zbora dunajskih dečkov. - Ja.
- To so klobuki, ki jih nosite? - Da.
Si jih lahko nadenete? Bi jih lahko videl s klobuki?
Videti je, kot da bi vi trije imeli majhno podmornico.
- Kaj piše zgoraj? - Wiener Sängerknaben.
- Kar pomeni? - "Zbor dunajskih dečkov."
Ja.
Spite vsi na pogradih? Eno ležišče nad drugim?
- Imamo en pograd, ja. - Ja.
Ja, en pograd, ki je visok kakšnih 30 metrov.
Ja.
Otrok na vrhu se včasih prevrne in pade v smrt.
Ja. Proti temu ne moreš nič.
Ja, tu in tam kakšnega izgubite.
- Tako pač je, ne? - Ja.
Ga slišite kdaj, ko pada?
In pomislite, da je malo zgrešil?
- Poglej to. - Zdravo! Ja.
Vsi so vstali. Hvala.
Zelo lepo.
Kako naj to naredim, če se smejite?
Zdaj sem jaz vaš dirigent, prav?
Ne glede na to, kar delam, me glejte.
Prav? Glej naravnost v te oči.
Ostani zbran. Razumeš? Dobro.
Pojdi v banko, oropaj banko, prinesi mi denar.
Da, moj popolni robot.
Dobrodošli nazaj v naši seriji o velikih zborih Evrope.
TELEVIZIJA AVSTRIJE PREDSTAVLJA ZBOR DUNAJSKIH DEČKOV
Danes vam predstavljamo cenjeni
in priljubljeni Zbor dunajskih dečkov.
S Conanom O'Brienom.
Hvala.
Kljub mrzlemu podnebju
sem Avstrijce doživel kot tople...
Zabavne...
In zelo higienske.
In še nikoli nisem bil v državi, ki bi bolj strpno prenašala moje petje.
Hvala, Avstrija. Veliko si mi dala.
Pravično je, da ti tudi jaz nekaj vrnem.
JORDAN SCHLANSKY MORA OSTATI
Id je prvinsko slo.
To je slo po hrani in spolnosti.
Stvari, ki bi zanimale jamskega človeka.
Ego oziroma Eggo je vafelj.
Lahko se pogreje. Je zamrznjen, ampak ga lahko pogreješ.
Priljubljen je med otroki zjutraj,
ko hitijo v šolo. Super Eggo je dražja različica Egga.
To je Eggo z mešanico pinjenca.
Uporablja se z javorjevim sirupom.
Stane nekoliko več, ampak če imate radi svoje otroke,
je vredno.
ZA THOMASA IN RUTH O'BRIEN
Prevod: Jasna Drovenik