A CORUÑA BUSSTATION
A CORUÑA, GALICIEN
HERRTOALETTEN. SISTA BÅSET.
UR FUNKTION
Öppna.
Mobiltelefon.
Din också.
Lyft armarna.
Stäng dörren.
Jag hoppas att du förstår och ursäktar mitt beteende.
Vi ska ju samarbeta. Hur ska det gå om du inte litar på mig?
Unga dam, det är en dålig idé att lita på folk i det här jobbet.
Särskilt inte på dig…
Och ärligt talat kan jag inte ens föreställa mig
hur du lyckades få mina goda vänner att skona ditt liv.
Men jag tänker inte låta dig komplicera mitt.
Att ha dig inblandad i operationen hjälper mig inte.
Det försvårar för mig.
De verkar inte tycka det, och det är väl det enda som räknas?
Och vem är patienten som vi måste operera på?
Det får du veta när det är dags. Just nu vill de…
De vill att jag ska lita på dig.
Men det är jag som skapar den tilliten, likt en notarie.
Jag tar inte emot den. Glöm inte det.
Tja…
Just nu behöver jag det här för att börja jobba.
Plus att du tar hand om transporten av några maskiner jag köper från Brasilien.
Hallå?
KLANERNA
Ska jag följa med dig?
-Nej, vänta på mig här. -Okej, visst.
För helvete…
Som jag sa på telefon kunde vi ha mejlat resultaten till dig.
Hur pålitliga är de här genetiska testerna?
De är pålitliga till 99,9 %.
Tack så mycket.
Du kom ju ända hit, så vill du inte öppna det och diskutera det?
Om det är 99,9 % pålitligt är det väl inget att diskutera?
-Tack, doktorn. -Tack.
Helvete…
ÖN A TOXA
Lokalerna är 240 kvadratmeter stora, men det krävs renoveringar.
-Så priset måste ner. -Det måste ner en hel del.
Det är två våningar. Anslutningarna för vatten och gas på nedervåningen…
Om vi delar upp våningarna blir det lite jobb
med att skapa separata anslutningar, och det…
Visst. Ursäkta mig, Julián, nåt har dykt upp. Jag ringer dig senare.
Hej, det här är Daniel.
-Lämna ett meddelande. -Var fan är du?
FISKMARKNADEN I A CORUÑA
-Daniel! -Hej.
Vilken entusiasm. Får jag ingen kram?
Hej.
Vi ses ju aldrig.
Sen jag började här är jag sällan i Cambados.
Plus att jag var borta i över tre år, va?
-Min mamma berättade när du kom ut. -Har du lite tid över?
-Trettio minuter. -Okej. Hoppa in, vi kör en sväng.
Kom in.
Så? Vad tycker du?
Ska du köpa den?
Nej, jag ska hyra den. Jag ska öppna en bilfirma. Lyxbilar.
Och tvätta pengar?
Vad fan menar du med det? För att tjäna pengar. Helt lagligt.
Men det finns redan massor med bilfirmor här.
Jag vet att du fortfarande inte pratar med dina morbröder. Men jag är din gudfar.
Om du behöver nåt kan du räkna med mig. Vet du det?
Eller om du behöver prata.
På kåken har man inte mycket annat att göra än att tänka.
Bara du visste var operationen styrdes ifrån.
-Nej, Daniel. -Vadå?
Förlåt.
-Jag ville varna dig. -Ja, jag vet.
Efter att du skickade min position bad du mig dumpa telefonerna. Det vet jag.
Vad ska jag göra?
Jag sa ju att jag har funderat mycket.
Först ville jag banka skiten ur dig.
Sen såg jag det från ditt perspektiv. Och jag tänkte…
Om nån plötsligt tog ifrån mig det jag älskar mest…
María var borta… Jag brydde mig inte om nåt, Daniel.
Marco, jag kan inte sluta tänka på det.
Men det var bara otur att ni två var där samtidigt.
-Daniel, jag… -Ja, snart.
Marco.
Jag måste veta vad som väntar i rätten. Pratade du med nån?
-Nej. -Slöt du nåt avtal?
Nej, jag pratade inte med nån. Jag messade bara med Naranjo, polischefen.
Naranjo är borta.
Jag tänker inte vittna mot nån.
En sak till.
Var försiktig. Just nu ignorerar colombianerna och min pappa det hela.
Men när rättegången närmar sig kanske de lägger ihop två och två.
-Förstår du? -Vad ska jag göra? Ge mig av?
Var bara försiktig.
Om du har lämnat Madrid är det knappast för att du letar efter en semesterbostad.
Det är ingen dum idé.
Det är vackert här.
Så grönt.
Det påminner om mina morföräldrars hus. Minus myggorna, gerillan…
En DEA-agent på uppdrag i vårt land? Det var nåt nytt.
Varför spanade du på Padín-klanen?
Sanningen är att jag blev nyfiken.
De sa att de inte umgicks längre, men sen såg jag dem i samma bil.
"Jag måste följa efter och ta reda på vart de ska."
Gör du nåt annat, som inte är av ren nyfikenhet? Har du nåt att berätta?
Det finns ett…
Ett lastfartyg.
Det påbörjade resan mot Portsmouth för en vecka sen. De tänker lasta av här utanför.
Det är flera leverantörer, men det mesta tillhör Macario Sánchez och hans partners…
-Padín-klanen. -Precis.
Vi känner till Macario.
Vi tog de två sista sändningarna – nästan allt bar hans stämpel.
-Där ser du. -Avlyssnar du deras telefoner?
Vet du om far eller son har talat med sin kontakt?
-Vadå? -Ja, inte vet jag.
Va? Hör på.
Jag jobbar för civilgardet och tullen.
Jag rekommenderar att du riktar dina frågor till dina överordnade.
Visst. Men när jag får svar är operationen redan över.
Vad vill du att jag ska säga? Jag är bara en observatör här.
Okej.
Fick du ur honom nåt?
-Civilgardet och tullen. -Så vad gör vi nu?
Padín-klanen är våra, med eller utan DEA.
Varför svarade du inte, Daniel? Var var du?
Jag var upptagen. Vad gör du här? Ingenstans att ta vägen?
Om jag inte svarar vill jag inte prata.
Det här vill du höra, och du sparar pengar.
Du behöver inte anlita mer folk för att leta efter henne.
-Ana? -Ja.
Hon är här. I Sanxenxo.
Du skämtar.
Jag följde efter henne.
Vad sägs? Tänker du jobba med din pappa?
-Mår du bra? -Jadå.
-Vill du ha lite vatten? -Nej, jag mår bra.
-Nilo, ser du lagerlokalerna? -Ja.
Ta den här avfarten.
-Ska jag svänga av? -Ja, här framme.
Okej.
Ta väskan i bakluckan.
Vad gör vi här?
-Har du vapen med dig? -Vad för vapen?
-Skulle jag det? -Nej, det här är bättre.
-Jag trodde att vi skulle till doktorn. -Gör som jag och håll dig lugn. Kom.
-Var är presenten? -Här.
Hälften av det vi kom överens om.
-Jag fick inte ihop hela summan. -Riad kommer inte att gilla det.
Ni får resten nästa vecka.
-Han stannar tills du betalar. -Vad fan?
Lugn, Nilo.
-Han följer med mig. -Din son stannar tills du betalar.
Han är inte min son.
Han är här.
Han har inte med sig pengarna. Hur mycket har du? Satan…
Okej.
Uppfattat.
-Mer tid, mer pengar. -Jag vet. Inga problem.
Herregud. Vad fan är det för fel på dem?
-Lugn, inget hände ju. -Det är ett jävla mirakel att inget hände.
Vänj dig. Albanerna är framtiden.
De kommer att ta över colombianernas områden inom ett par år.
Vi går från pest till kolera, för fan.
Det var därför du behövde få se vilka vi har att göra med.
Jag är inte kvar för evigt.
Vill inte Daniel ta över måste nån annan göra det.
Är det ett problem?
Nej, inga problem. Inga problem alls.
Vårt enda försvar är tillfällig sinnesförvirring.
-Ska jag säga att jag var galen? -Nej, inte direkt.
Vi bevisar att du vid den aktuella tidpunkten och dagarna innan
upplevde stor mental stress.
Det innebär att du inte är ansvarig för dina handlingar.
-De gjorde tester på dig. -Ja, men de var negativa.
Nej, resultaten var osäkra, så det är inte uteslutet.
Och?
Vi behöver ett expertutlåtande.
En psykiater anlitad av oss som stödjer den diagnosen.
-Vi har inte råd med det. -Samuel.
Jag sa nej! Så att fler kan säga varken ja eller nej?
Det är inte samma sak, säger hon. Lyssna på henne.
Jag har gjort lite efterforskningar, och…
Jag vet att du överfölls dagar före händelserna.
Ja, polisen hittade honom på en byggarbetsplats.
Med cement upp till knäna. Det var ett mirakel att han inte dog.
-Och innan det blev han kidnappad. -Men det finns ingen anmälan om det.
Nej. Vi ville inte anmäla det.
Men jag förstår att det är relaterat
till vissa personer i fallet som prövas nu.
Ja, självklart. Det var Padíns folk. Det var Toño och Nilo.
Om det kommer fram i rättegången… Men du måste anmäla det.
-Och vem skulle tro på det nu? -Juryn.
Eftersom nån dog blir det en rättegång med en jury.
Deras advokater kommer att säga att jag bara försöker slippa undan.
-Vilken jury skulle tro mig? -Det är ju sanningen.
Om vi kan hitta ett vittne, nån som kan bekräfta din historia…
Det skulle hjälpa mycket.
Men han var ensam där med Toño. Det finns inga vittnen.
Hans systerson såg mig.
När jag hölls fången dök han upp där och såg mig.
-Han är en vän! -Visst…
-Du är snyggare nu. -Och din hud lyser. Titta vem som är här!
-Marco! -Grattis, mamma!
Så roligt!
Vad får du för mat där? Du blir större för varje dag.
Sätt dig här.
-Din mamma sa att du sliter hårt i hamnen. -Ja, jag trivs med att jobba.
Ja, Marco är precis som jag. Jag gillade inte heller att plugga.
För att du är dum som en sten. Den här killen har en hjärna.
-Trist att du slösar bort din tid. -För helvete…
-Se vem som föreläser för honom. -Det får jag göra. Det får jag.
-Hur som helst… -Hur som helst, vad?
Låt mig berätta en sak.
Om nån här kan lära honom att starta ett företag, så är det jag. Passa dig.
Är skrotupplaget ett företag?
-Ja, och ett bra sådant. -Visst… Jag ska hålla tyst.
Vad menar du med det? Säg vad du vill säga!
Prata inte så till min mamma. Okej?
Stick och lasta av lite fisk, okej?
Kan vi få lite lugn och ro nu? En enda dag är vi samlade…
-Marco, du ser bra ut. -Ja.
Nå? Har vi inte en tårta att fira med?
Jo, det har vi. Ja!
-Med ljus. -Kom igen. Sätt på dem.
-Jag ser fram emot att dra dig i öronen. -Mina öron?
Du kommer att älska det.
-Varför sa du inte att de var här? -De är ju mina bröder.
De är i alla fall här på min födelsedag. Särskilt nu när jag är ensam.
Det funkar inte så.
Hur funkar det?
Visste du att jag har pratat med Samuels advokat? Va?
Samuels advokat?
De vill att jag ska vittna. De vill att jag berättar om kidnappningen.
-Vilken kidnappning? -Kidnappningen av Samuel.
De vill att jag säger att jag såg Toño ta honom.
Är det sant?
Ja.
Såg du det?
-Såg du det eller sa nån det? -Jag såg det.
När såg du det?
Hör på, jag…
Jag ville bevisa för…
Jag ville bevisa för María att hon hade fel,
att Padín-klanen var bra killar
som inte hade med kidnappningen att göra.
Och i slutändan…
I slutändan hade hon rätt.
-Han beter sig konstigt. -Han satt ju inne.
-I fyra dagar. -Ja, men det är läskigt första gången.
Det konstiga är att de lät honom vara med det håret…
Vi borde få nåt slags bidrag för dig. Du är så dum.
Sug på det där räkhuvudet och håll käften.
Idiot…
Och för att hon inte ville.
-Och det var inte så illa. -För om hon ville…
Det är Padín.
Vad vill du ha?
En espresso.
-Vad blir jag skyldig? -1,30 euro.
-Vad är det där? -Det är till din mamma.
DNA-RESULTAT
SANNOLIKHET FÖR FADERSKAP: 0 %
MÉNDEZ ÅTERVINNING
Ditt erbjudande är… Det är väldigt generöst.
Men jag har fortfarande mina tvivel.
Jag förstår.
-Vad är det här? -Ytterligare 20 %.
-Skingrar det dina tvivel? -Det handlar inte om pengarna.
-Det tror jag nog. -Ursäkta?
Vi har dina siffror från de senaste två åren.
Skulden till socialförsäkringssystemet, de förfallna lånen…
Om det fortsätter så här måste du klappa igen i slutet av året.
Men…
De uppgifterna… Hur kan du…?
"Hur" är inte viktigt. Herr Méndez, det vi erbjuder
är inte bara ett sätt för dig att fortsätta äga ditt företag.
Du kan gå i pension om två eller tre år med en mindre förmögenhet.
-Om jag köper maskiner i Brasilien. -Åt oss. Och du tar emot dem här.
Vi tar hand om resten. Det är allt.
Du har ett val att göra: Förlora allt du har uppnått med flera års arbete,
eller glömma alla dina problem i resten av ditt liv.
Så enkelt är det.
MÖT MIG I MATAFFÄREN I EL BURGO
Ana.
Tänkte du inte ringa mig?
Varför kom du tillbaka?
Vad gör du här? Vem jobbar du med?
Med Macario.
Macario?
Får jag fråga varför?
Jag slöt ett avtal med honom.
Jag gör honom rikare ett tag…
…och han lämnar oss ifred. Mig…
…och min dotter.
Vad heter hon?
Hon heter Sara.
-Sara… -Hon är…
…tre år och tre månader gammal.
Hon är underbar.
Var är hon?
Hon är med min mamma på en säker plats.
Tills allt är över och hon kan leva ett normalt liv.
Var? Jag vill träffa henne. Hon är min dotter också.
Jag vet, Daniel, och jag har inte glömt. Men det får vänta.
-Hur länge? -Jag vet inte. Tills allt är över.
-Jag lovar att du får träffa henne då. -Ana.
Daniel.
Jag måste gå.
Hon har nåt på gång. Hon träffar folk på några företag.
Vad för företag?
Företag inom textilier, återvinning, fastigheter…
Hon kanske letar efter en affärsmöjlighet.
Här? Med alla som är ute efter henne?
Inklusive colombianerna.
Men det är konstigt att de inte vet om det än.
Nej, det är inte konstigt. Det är omöjligt, Nazario.
-Tror du att de ligger bakom det? -De förbereder nåt med folk i trakten.
De använder henne för att hon är duktig. Ensam är hon värdelös.
Men de måste veta att vi skulle få reda på det.
Vad bryr de sig om det? Det säger åt oss att vakna.
Om vi inte fortsätter som förut finns det andra. Så säger de.
Och vilka är de?
Det får vi fråga henne om.
Hallå, var försiktig. Du drunknar om det blir högvatten.
-Herregud! -Vad fan gör du här?
Jag ville träffa dig.
Och prata med dig.
Vi har en leverans ikväll. Din far bad mig ta hand om den.
Jaså?
-Så bra. Det är ju fantastiskt. -Ja, tills det inte är det.
Halva gänget åkte dit i de två senaste leveranserna,
och de andra är skiträdda.
Och många av dem lierar sig med Prästen nu.
De säger att din pappa är gammal, att det är säkrare att jobba med honom.
Och det sägs att du ignorerar honom, vilket inte hjälper.
-Det är inte mitt problem. -Lyssna bara på mig.
-Vadå? -Din pappa, han…
Jag tog honom till en klinik i Madrid, och han mår inte bra.
-Gamlingen är körd. -Vad gjorde han på kliniken?
Jag vet inte. En andra åsikt, antar jag.
-En andra åsikt om vad? -Det lilla jag förstod av pappret var…
…"metastaser som påverkar en del organ". Det låter inte alls bra.
Jag vet inte om du vet att din pappa bad folk om pengar, och…
-Albanerna, ja. -Precis.
Så det måste gå bra ikväll, annars är vi körda.
Då är vi körda allihop.
Jag var där. De där typerna skämtar inte.
-Tror du inte att du klarar det? -Jag? Klart som fan att jag gör.
Med dig. Med dig klarar jag det.
Ja?
Jag ville bara berätta att jag går på festen trots allt.
Vilken överraskning. Det gläder mig.
Du…
Jag vet inte om de sa att jag inte kommer.
Jo, de sa det. Men oroa dig inte.
Okej. Så du fixar presenten, då?
Från oss båda.
Då känns det bättre.
-En sak till. -Vad?
Det här är min sista fest. Det blir inga fler.
Okej, det är upp till dig. Hej då.
Du förlorar, som alltid.
Redo?
-Jag hörde att du blev sams med din son. -När var vi osams?
Skjut inte budbäraren, det är det…
Det är det alla säger. Eller hur, Roberto?
Folk blir lätt uttråkade.
Jag verkar visst vara på topp igen.
-Tjugotre. -Tre.
-Nio här. -Två.
-Hallå? -Germán.
Sonen spelar också.
Kanske redan ikväll. Du borde prata med din vän.
Han klarade sig precis senast. Han vill inte riskera det.
Hör på. Säg till din vän att han inte behöver oroa sig.
Jag lovar honom att kusten är klar den här gången.
Okej.
Pepe!
Okej.
Ring killarna. Berätta att jag är tillbaka.
POLISSTATION
Fan! Håll ett öga på det här!
Båten är i vattnet.
Informera tullen om båtens position. Vi måste ta dem på land.
TULL
-Hur länge väntar vi? -Tills jag säger till, för fan.
Den har inte rört sig på ett tag. De kanske överför lasten.
Men det är inga andra fartyg i närheten.
De har stängt ner för att undvika upptäckt.
Det får vi snart veta.
-Hur går det? -Vi är snart där.
Stanna här.
-Ser du nåt? -Nej, jag ser inte ett skit.
Var är den?
-Den är där! -Var då?
Rakt framför oss. Vi körde nästan på den.
Starta.
Är det där lastfartygets position?
Det har inte rört sig på två timmar.
Så de måste vara framme vid mötesplatsen.
Just nu fungerar spårsändaren bra. Vi har en stark signal från lasten.
DANIEL: PÅ PLATS
NYTT MEDDELANDE
NILO: VI KÖR
Kom igen! Snabba på, vi ska åka! Kom igen, för fan!
Den rör sig norrut.
Och snabbare. Det är båten. Lasten överförd.
Och spårsändaren är kvar i den. Perfekt.
De rör på sig.
-De är på väg. -Söderut.
De är nära er position. Platsen är skickad.
Konstigt, ingen är här för att lasta av.
De kommer in nu.
-Ingen från civilgardet? -Varken civilgardet eller Padíns folk.
-Inga som kan lasta av. -Grip dem ändå. Vi är på väg.
Stanna!
Stanna inte. Följ med min partner, tack.
Kom igen! Fortsätt leta!
Det finns inget här!
Det är tomt. Bara två lådor med fisk.
-Tror du att han kastade det överbord? -Nej.
-Allt är väldigt konstigt. Titta. -På vad?
Ingen kom för att lasta av.
Nej. Civilgardet kom inte heller. Fan också.
Jag tror att vi blev blåsta.
-De har nått land. -Uppfattat.
Allt som det ska?
Alla enheter har skickats bort. Ingen kommer att ingripa.
Perfekt. Nu får vi vänta tills köparna hämtar varorna.
Vi följer efter dem, och tar reda på vem den slutgiltiga mottagaren är.
-Snabba på! -Kom igen!
-Fort! -Kom igen, killar! Här borta.
-Kom igen! -Snabba på! Fort!
Vi tar dem!
Snabba på, för fan. Kom igen!
Kom igen!
-Kom igen! Snabba på, för fan! -Kom igen.
Vi har inte hela natten på oss.
I position. Målet i sikte.
Det är full aktivitet.
-Kom igen! Hallå! -Rappa på!
-Snabba på! -Sätt fart!
Försiktigt!
Och jag är långsam?
Avsluta nu, så sticker vi.
Vad är det med dina killar? Fort!
-De klev precis ur sängen. -I vattnet!
Snuten!
-Kom igen! -Snabbt!
Ut, allihop! Till båten! Kom igen!
Pepe, hoppa i båten!
-Pepe! -Kom igen!
Starta!
-För länge utan att röra på sig. -De lastar inte av.
Vanligtvis tar det några minuter.
-Kan nån ha ingripit? -Definitivt ingen av våra.
Var är de?
-Var fan är de? -Var är vem?
Helikoptern! Patrullbåtarna! Var är de?
-De lurade oss. -Helt otroligt!
Herregud!
NILO: ALLT GICK ÅT HELVETE
Polisen beslagtog varorna.
-Polisen beslagtog varorna. -Va?
Torres, kan du berätta vad fan det är som händer?
-Vi avslutade just en operation. -Vi har jobbat med det här i månader.
Vi satte en av våra män på lastfartyget för att märka varorna,
för att kunna spåra dem på land.
Det hade varit bra om du hade förklarat det när vi sågs.
Jag berättade allt du behövde veta.
Jag jobbar med civilgardet och tullen. Du borde inte ha lagt dig i.
-Vänta, nåt är fel här. -Det kan du ge dig fan på.
Vi gjorde flera gripanden, men hittade inga varor.
-Va? -Det fanns ingenting.
Det är omöjligt.
För helvete…
Kom igen, för helvete!
SMS TILL GERMÁN
Undertexter: Mattias R. Andersson