Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PODLE STEJNOJMENNÉHO ROMÁNU JUANA PABLA VILLALOBOSE
OSLAVA V NOŘE
Co děláš, Tochtli?
Dívám se na své klobouky.
Už se rozhodni. Vystydne nám jídlo.
Jsou tu všichni?
Ano.
Hned tam budu.
1. KAPITOLA PRINC TOCHTLI
- Chichilkuali, pomůžeš mi? - Jo, jasně.
- Proč jste tak potichu? - Ctíme tvůj seznam přání, synku.
Všichni sedí na svém místě. Je zakázáno zpívat „Las Mañanitas“.
Písně šest, devět, jedenáct z alba Ramóna Ayaly,
které poslouchá Itzpapalotl.
Ale bavit se můžete. Je to oslava narozenin.
Ať jsi šťastný, krasavče.
Všechno nejlepší, chlapče.
Stárneš, Tochtli.
Gratuluju, chlapče.
Tygři a opice pozdravují.
Dnes ti splníme všechna tvá přání.
- Dneska. - A vždycky.
S cibulí a guacamayou, jak je máš rád.
Vrhni se na quesadilly. Vše sněz, nebo nedostaneš dárky.
Dej tu hudbu víc nahlas. Tohle je párty.
- Hotovo. - Dej mi trochu.
Víš, jak moc ji miluju.
Nenech jiného muže,
aby si ji získal penězi.
- Kdo to chce? - Podej mi tostady.
Tochtli, gratuluji, synku.
Díky.
Dobrou chuť. Nasadím si klobouk.
Tady je cibule.
- Umírám tu hlady. - Promiň.
- Tenhle je můj. - Tak ukaž.
- Leskne se.
Super, co?
Co to je?
Dalekohled, abys v noci viděl.
Ale na to si můžeš rozsvítit.
Musíš ctít seznam, kámo.
- Další bude z tvé kapsy. - Teď otevři můj.
- Ukaž. - Ukaž.
- To je dar! - To je velká krabice!
Ty jo!
Je stejný, jako měl můj děda.
Moc hezký, co?
- Zkus ho. - Jasně.
Naopak.
- Vypadá dobře. - Tak.
- Fešák. - Otoč se. Koukni na mě.
Spravím ti to.
A teď otevři můj.
Tak ukaž.
Co to je?
- Nádhera. - Tolik dárků.
Co?
Co to sakra je?
Je to klobouk.
- To je kšiltovka, ne klobouk. - To teda je.
Můžu si ji dát na hlavu stejně jako klobouk.
Je autentická jako ty z hřiště.
Za to jsi utratil 2 000 pesos?
Hele, sluší ti, Miztli. Můžeš si ji nechat.
- Už ti nikdy nedám peníze. - Běž.
Nech si ji.
A cos mu kurva dal ty?
Co? Jednu z těch knih o lidském těle.
- Byla na seznamu, nebo ne? - Ano.
Krása.
Chichilkuali, co přišlo?
- Můj dárek, synku, pojď. - Podíváme se. Běž.
Jdeme.
Pospěšte si. Dost řečí.
Gratuluju, synku.
Co to sakra je?
Pica-pau.
Co?
Exotický datel z Brazílie.
Na světě zbývá už jen 250 exemplářů.
- Ty víš všechno, Tochtli. - Je to jedno z 15 ohrožených zvířat.
Tak se o něj musíme starat.
Ahoj, nejsi hroch, ale vítej, ptáčku.
A kam bychom dali hrocha, Tochtli?
Krásný ptáček.
Jaké mu dáš jméno?
Nejlepší je zopakovat jeho jméno stokrát a pokud se ti pořád líbí, je to to pravé.
Tos měl říct mojí mámě, Tochtli.
Myslel jsem, že spíš, synku.
- Ne. - Jaké slovo ses dnes naučil?
Odpuzující.
Ty jsi prostě génius.
Nemusíš být génius, aby ses naučil složitá slova. Je to snadné.
Ze školy si nic nepamatuju.
- Ani křížové násobení? - Ani to ne.
Užil sis narozeniny?
Byla to zábava.
Už jsi pojmenoval ptáčka?
Ne, ještě ne.
Vím, že to nebyl první dárek na seznamu, ale i tak stál dost peněz.
Líbí se mi.
- Budu dál hledat hrocha. - Azcatl říká: „Kdo hledá, ten najde.“
Azcatl... Ten najde jen trávu.
Běž už spát. Je pozdě.
Tati?
Mazatzin říká, že život není fér, protože ne vždy dostaneš, co chceš.
Jaký to má pak smysl?
Život je jako loterie, synku.
Naštěstí máme spoustu výherních čísel.
Teď už jdi spát.
Zavři ten slovník.
Začalo jí být zle těsně předtím, než jsem sem odjel.
Víš, jak to s Yelitzou je. Léčba pro ni není snadná.
Yolcaut se po tobě několikrát ptal.
Poslal jsem Chichilkualimu zprávu.
Řekl jsem mu, ať se za mě omluví.
Všechno nejlepší.
Kdo je ta slečinka?
Přečti to a pak mi řekneš.
Ale hele.
Tohle je replika koruny Ludvíka XV.
Jediná, která přežila francouzskou revoluci?
- Přesně tak. - Děkuju.
Nemáš zač.
- Nesedí. - Co? Počkej, ukaž.
Zatraceně. Proč?
Nehýbej se.
Změřím ti hlavu a nechám ji spravit.
Měřili Francouzům hlavy, než jim je usekli?
Ne, Tochtli. Gilotina usekla rovnoměrně všechny druhy hlav.
Bez ohledu na velikost.
- Bez utrpení. - Přesně, velmi dobře.
Přečetl sis poznámky.
Vytvořil ji Guillotin v 18. století.
Joseph
Ignace
Guillotin. A k čemu?
Aby skoncoval s mučícími metodami, jako je třeba roztrhání koňmi.
To v poznámkách nebylo, Tochtli.
Ale ano. Myšlenka byla, že s gilotinou
bude smrt stejná pro všechny
bez rozdílu postavení nebo společenské třídy.
A s touto myšlenkou by se humanismus a milosrdenství
mohlo rozšířit i na odsouzené k smrti.
Co znamená milosrdenství?
No, milosrdenství znamená
mít soucit s lidmi.
I s našimi nepřáteli.
Ale co znamená soucit?
Soucit je lítost nad těmi, kdo páchají zvěrstva.
- A co je... - Zvěrstvo je akt velké krutosti.
Jak jsme na tom s gramatikou?
- Udělal jsi úkoly? - Ne. Četl jsem poznámky k historii.
Tochtli, gramatika je stejně důležitá jako historie. Možná i víc.
Když umíš svůj jazyk, můžeš čelit světu.
- Víš, proč jsem chtěl být spisovatel? - Ne.
Protože si myslím,
že je to dobrý způsob, jak poznat sám sebe.
Yolcaut říká, že literatura je blbost.
Neposlouchej všechno, co tvůj otec říká.
Dobře. Vezmi si učebnici gramatiky.
Už máš dost? No tak, dej si ještě.
Nikomu to neřeknu.
Neumíš mluvit a daří se ti dobře.
Protože neumíš mluvit, Gunture,
Azcatl tě nemůže nutit přiznat, že ti dávám maso na večer.
Hele! Nedáváš jim maso na večer, že ne?
Ne.
Když se přejídají, tloustnou a jsou k ničemu.
A k čemu jsou dobří teď?
Dobře.
- No tak, pomoz mi. - S čím?
Nasaď si rukavice.
Posbíráme hovna.
Je to dobré pro duši.
Udržuje nás to v pokoře, Tochtli.
Fuj.
Fuj? Jsou stejná jako ta tvoje, chlapče.
Je to vše, co snědli.
Ahoj, ptáčku.
Stokrát jsem to zopakoval a rozhodl jsem se tě pojmenovat Hroch.
Ne proto, že bych tě neměl rád,
ale proto, že nejvíc na světě chci afrického hrošíka liberijského.
Měl bys být rád.
Jsi ohrožený pták,
a proto jsi výjimečný.
Je dobré, když věci vyhynou.
Jinak by neexistovaly jedinečné věci.
Uvidíme se, Hrochu.
- Jsi to dítě. - Cože?
Jsi to dítě.
Jaké dítě?
Yolcaut nemá rád cizí lidi v domě.
- Kdo je Yolcaut? - Můj táta.
- Proč mu neříkáš táta? - Jmenuje se Yolcaut.
- A jak říkáš mámě? - Nemám mámu.
Co je to za klobouk?
Francouzský třírohý.
Kde jsi ho vzal?
Yolcaut ho koupil v muzeu ve Francii.
Kouříš rád?
Doutníky se používají k odhalení lhářů.
Tady jsi, zatracená Yolando.
Už jdu, teto.
Nemáš s nikým mluvit, že?
Co? Už dost.
Dělej. Nejsi tu na prázdninách.
Ukliď obývák a místnost s hračkami.
- Ano. - Běž něco dělat.
Ano.
- Dnes jsem potkal někoho nového. - Koho?
Holka, co přišla s Itzpapalotl.
Je to její neteř, Yolanda.
Přišla pomoct s domácími pracemi. Už stárne, chudinka.
Dneska potkáš někoho jiného.
Koho?
Guvera. Přijde na večeři.
- Se mnou? - Ne, se mnou.
Ale chci tě tam taky.
Proč?
Je důležité, aby významní lidé věděli, že jsme rodina.
Aby to viděli na vlastní oči.
Jak to?
Guver má také rodinu, dvě dcery.
A ti, kteří mají rodinu, raději obchodují s lidmi, kteří ji mají taky.
Jak ubohé.
Hotovo.
Mám ti před Guverem říkat tati?
Říkej mi, jak chceš.
Co znamená Guver?
Guvernér.
- Čeho? - Velkýho kulovýho.
Běž. Pusť vodu.
Neplácej mě!
Není to to, co jsme čekali, ale je to tak.
To je váš problém, Guvere. Zvykli jste si čekat.
- Někdy není na výběr. - My nečekáme. My to uděláme.
Lidé si vybírají, co chtějí, Yolcaute.
Nemám dohodu s lidmi. Ale s vámi.
Musíte pokračovat jako obvykle.
A budeme pokračovat. Budeme.
Je normální, že když se některé části nahoře změní,
jsou změny i uprostřed a dole.
No počkat.
Kdo říká, že jste nahoře?
Stůl je připraven. Můžete jít.
Až po vás, Guvere.
Ty enchilady jsou úžasné.
- Děkuju. - Kam chodíš do školy?
Nikam. Učí mě Mazatzin.
Guvere, ti zasraní gringové jsou otravní.
Můžu s nimi promluvit a ujistit je, že...
Ne, ty mluv s těmi, se kterými mluvíš. Já se o gringy postarám.
Prý jsi politik.
- K čemu jsou? - Kdo?
Politici.
Odpověz mu.
Vládneme lidem.
Dáváme jim, co potřebují, aby žili šťastně.
Potřebuju hrošíka liberijského.
Ten kluk.
To budeš muset promluvit s guvernérem v Africe.
- V Africe je guvernér? - Bohužel. Guveři jsou všude.
Co to je?
Budu potřebovat nějakou extra pomoc.
Však víš, nový prezident,
noví apoštolové,
zařazení nových kousků.
Nebylo by lepší, kdyby si šel hrát do pokoje?
Cos to řekl?
Že je možná lepší...
Ne, zůstane, dokud nedojí quesadillu.
Jak se mají dcery, Guvere?
Žádná volba není zkurvenější, než přivést na svět dítě.
Otec by na obranu svých dětí udělal jakýkoli hrozný čin. Nemyslíš?
- Tohle není nutné, víš? - Co není nutné?
Všichni dobře chápeme, jak náš byznys funguje.
A aby to fungovalo jako obvykle, budu potřebovat trochu pomoci.
Dostaneš ji, Guvere.
Yolcaut vždycky může. Že jo, synku?
Jo.
- Itzpapalotl. - Ano, pane?
Odnes pánův talíř. Už dojedl.
Ano, jak říkáte.
Promiňte.
- Vyprovoď ho. - Ano, pane.
- Pojďte. - Díky za večeři.
Tudy.
Yolcaut vždycky může.
Kdo je to?
To jsem já, Tochtli.
Copak se děje?
Bolí tě břicho?
Sedni si. Už jdu.
Můžu rozsvítit?
Ne.
Je tak pozdě.
Jestli tě bolí oči, tak to jsou játra.
Dej mi ruku.
Bolí to?
Dítě v tvém věku nemůže jíst jen quesadilly a zmrzlinu.
Musíš jíst i jiné věci.
Ovoce.
Slib mi, že zítra sníš aspoň jedno mango.
Marie Antoinetta z Rakouska mango neznala.
Marie Antoinetta z Rakouska?
Sťali jí hlavu dřív, než ochutnala mango.
Slib mi, že zítra sníš mango.
Kromě toho to musí být pravé mango,
ne mangová zmrzlina.
Dej mi druhou ruku.
Tos byla ty, že?
Byl jsi to ty.
Přinesu ti čaj a bude ti líp.
Snad.
Samozřejmě.
Když mě bolelo břicho, máma mi dělávala heřmánkový čaj.
Ale, maličká,
pořád tě budu milovat.
Kulka do srdce.
Mrtvý.
Třicet kulek do nehtu malíčku na levé noze.
Živý.
Tři kulky do slinivky.
Nestabilní stav.
Dobře. Teď se ptej ty mě.
- Tři kulky do kolena. - Živý.
- Dvě kulky do pravé hýždě. - Živý.
Kulka do krku.
Mrtvý.
- To záleží. - Na čem?
Pokud nezasáhne důležitou tepnu, může žít.
Nestabilní stav.
- Kulka do oka. - Problém, šéfe.
Co je?
Hned se vrátím.
- Jak je, mladej? - Za chvíli přijdu.
- Ahoj. - Ahoj.
- Zatím. - Co se sakra stalo?
Potvrzují i novou mexickou vládu...
Jsme v háji.
Zesil to.
...za vydání několika vězňů, pašeráků drog,
do věznice s maximální ostrahou ve státě Arizona.
K dohodě prý došlo
po návštěvě prezidenta Mexika ve Spojených státech poté,
co prezident vyjádřil své znepokojení,
jak malou kontrolu mexická vláda má
nad těmito zločinci...
Zůstaň v kanceláři. Hned přijdu.
- Odveď ho, Miztli. - Ano.
No tak, chlapče. Pojďme si hrát.
No tak, jdeme.
Co se stalo?
- Nic. - Řekni mi to!
...zahájili tajnou operaci
k nalezení největších kápů,
jako je třeba šéf kartelu Sinaloa, Yolcaut Rodríguez,
který je nyní jedním z hlavních cílů nové vlády.
Zatím našli...
2. KAPITOLA DETEKTIV TOCHTLI
Zmínili jména?
Ne, nevíme.
Máme uvnitř někoho, kdo to zjistí?
To byli ti, které jsme měli uvnitř.
Ne, ne z DEA, Paulo.
Uvnitř FBI.
Jako, jestli něco říkají nebo něco vědí.
Ne. Ještě ne.
Zatím ne.
Tak zastavíme distribuci a uvidíme, po kom půjdou.
- To asi nepůjde. - Proč?
Protože lidé očekávají svůj produkt.
Konkurence v posledních letech vzrostla a...
Řekni mi něco, co nevím.
Yolcaute, život jde dál, dobře?
Vím, že je to divné. Jen trochu riskujeme.
Jo, život jde dál, dokud nepřestane jít dál.
- Co? - Někdo tam je.
Kdo tam sakra je?
To je můj syn.
Pojď blíž, synku.
Neboj. Nerozumí anglicky.
Dobře.
To je Paula Smithová, americká kamarádka.
- Ahoj. Jak se jmenuješ? - Tochtli.
Těší mě, Tochtli. To je super. Jsi detektiv. Páni.
Vypadá skvěle.
- Proč se jí hýbou vlasy? - Co říkal?
Jsi zvědavej, co? Je to klobouk z vlasů.
Musím s tou dámou probrat důležité věci.
Ludvík XIII z Francie donutil muže nosit klobouky z vlasů,
aby se vyhnuli nemocem hlavy,
jako třeba vším.
Proto nenosím vlasy, ale klobouky.
Hele, synku, musím s ní mluvit. Běž si hrát tam.
Tak zatím. Běž.
- Nádhera, co? - Páni.
- Chceš tequilu? - Jo.
Musíme být opatrní.
Prý je venku pořádnej chaos.
Říká kdo?
Slyšel jsem, že to lidi říkají.
Kdo ti to řekl?
Já nevím, lidi mluví.
Říká kdo?
Nech toho.
Zavřel jsi dveře?
Ne.
Jo, chlape.
Zasranej kretén.
Seš debil.
- Pitomče! - Jedeme.
Quecholli!
Kde jsi?
Kdes byla?
Pojď do postele, mám studený nohy.
...Ú-S-T-A-V-N-O-S-T.
Protiústavnost.
- Perfektní. - Dej mi delší.
Kontrarevoluční.
To není delší.
Dobře, tak...
Hippopotomonstrosesquipedaliofobie.
- Co to znamená? - Strach z dlouhých slov.
Af-ri-cký-hro-šík-li-be-rij-ský.
To stačí, jen si hraješ.
Fakt?
Hele.
- Říkej. - Přemýšlel jsem.
Nechceš jít se mnou příští týden do města?
Můžeme si dát zmrzlinu,
navštívit Yelitzu.
Yolcaut nechce, abych opouštěl dům.
Řekni mu, že chceš do města, že pojedeš se mnou.
Jednou jsem byl ve městě s Miztlim a přišlo mi to hrozný.
No...
Yelitza by tě ráda viděla.
Yolcaut taky.
Co s ním?
Chce tě vidět a mám tě prý pozvat na snídani.
Tak pojď.
To ne.
Musíš znát zájem doby, ve které byla napsána.
Jinak zbytečně marníš čas
a vracíš se zpět, protiřečíš si.
A jaký je zájem této doby?
To teda nevím.
Jak to může člověk zjistit?
No, když jsem byl mladý,
byl jsem proti všemu.
Proto mě nevydali.
Nevydali ho, protože jeho příběhy stály za prd.
A tys je četl?
Ano, když se tu ucházel o místo učitele.
- Byl jsem dost pedantský. - A teď?
A teď je to učitel, nejlépe placený učitel v Mexiku.
To tak bývá.
Neúspěšní spisovatelé většinou skončí jako učitelé,
ale aspoň můj neúspěch nebyl marný.
Teď se starám o našeho Tochtliho, že?
A co ty, synku?
- Líbí se ti Mazatzinovy hodiny? - Jo.
Ptal ses ho, proč nepřišel na tvé narozeniny?
Co řekl?
Měl jsem problémy.
Jaké problémy?
Rodinné problémy, to je vše.
Nějaké problémy mě nezajímají.
Co to děláš?
Čím menší porce, tím lépe se stráví.
Neposlouchej ji.
Quecholli je slečinka. Jí jen ovoce.
Ovoce a zeleninu.
A někdy i sýr.
- Tati, můžou být holky taky slečinky? - Jasně, synku.
Svět je plný slečinek. Muži, ženy a děti taky.
Proto toho my muži můžeme využít.
Být slečinkou není nic špatného.
Podej mi omáčku.
Některé slečinky mají víc koulí než sám Pancho Villa.
Ví toho hodně o knihách.
Ale nic o životě.
Jen říkám...
Vím, co říkáš, a mýlíš se.
Když někomu říkám, že je slečinka, nemyslím tím teplouše.
Mluvím o lidech, kteří se chovají jako slečinky.
Já nejsem slečinka.
Miluju muže a ty to víš.
Vážně?
Itzpapalotl, podej mi tortillu.
Trochu masa.
Tak uvidíme.
- Taco... - Ne, to je hnus.
Dej to ode mě dál. Ne.
Fakt?
Vyděsil tě.
Snědl jsem moc tamales.
- Máš rád jídlo od Itzpapalotl? - Jo.
Hele.
Poděkuj Yolcautovi za snídani.
- Řekneš mu to? - Jo.
- Co budeš zítra studovat? - Španělskou knihu...
Mazatzine! Tvoje peníze.
Spočítej je.
Ne, chlape, věřím ti.
Podívej.
Los cuervos están de luto. Je to dobré?
- Velmi. - Je tam krev?
Smrt, ale žádná krev.
- Co jsi mu prodal? - Nic. Dal jsem mu jen nějaké knihy.
Aby četl.
Uvidíme se zítra.
- Tak zatím. - Jo.
- Studuj. - Ano.
Vybuchlo to!
Jsem mocný!
Hej!
Jsem mocný!
- Ahoj. - Ahoj.
- Ty tu bydlíš? - Jo.
- A ty bydlíš kde? - Tamhle.
- Co tam je? - Můj dům.
Ale co ještě?
Celý ten palác je pro tebe?
- Ne, jsou tu i jiní lidi. - Kolik?
Pět, ale znám i další. Kolik jich znáš ty?
Spoustu. Ve škole je nás...
třicet dva.
- Je pravda, že máš zoo? - Jo.
A jaká zvířata?
Tygra, opice, zebru...
No a...
můžu dál?
To nevím. Yolcaut rozhoduje, kdo může dovnitř a ven.
Kdo je Yolcaut?
Můj táta. Ty máš tátu?
Jo.
- A mámu? - Tu taky.
Čeká na mě. Musím jít. Zpanikaří, když přijdu pozdě.
Yolcaut nepanikaří, protože jsem furt tu.
- Ty nechodíš ven? - Ne.
Jsem mocný!
- Na, vezmi si ho. - Díky.
Jsem...
- Měj se! - Měj se!
Jsem mocný!
Mexičtí bratři, je čas vzít si zpět, co bylo naše.
Ano, pane!
Pokud jsou v tomto praporu nějaké slečinky,
zvedněte ruce.
Tak jo, o dvě slečinky míň.
Chce ještě někdo něco říct?
Ne, pane!
Běž!
Kdo to řekl?
Ne, co? Debile.
Pusťte mě!
- Pohyb! - Přísahám, že jsem to nebyl já.
- Jsem loajální. - Je mi to u prdele. Pohyb!
- Viděl tě někdo? - Ne, nikdo.
Pohyb!
Kde je Tochtli?
Hraje si v pokoji.
Odveď ho.
Dělej.
Pojď, jdeme dovnitř.
Běž dovnitř, chlape!
Co sis myslel, že se stane, až to zjistíme?
Prosím, nezabíjejte mě. Prosím.
Jak ti říkají přátelé, Antonio?
Antuco.
Říkají mi Antuco.
Použijme zdravý rozum, Antuco.
- Yolcaute, přísahám, že já to nebyl. - Jo, přestaň.
- Kolik máš aut? - Cože?
Jednoduchá otázka. Kolik máš aut?
- Tři. - Tři. A kolik máš domů?
Dva.
Dokončil jsi základku?
Co?
Odpověz mu, kreténe!
Ne, nedokončil.
Kolik lidí, co nedokončili základní školu,
má tři auta a dva domy?
Taky mám čtyři děti a nejmladší je mimino. Prosím...
No tak, Antuco, jsme v prdeli kvůli lidem jako ty.
Jediný způsob, jak se v budoucnu vyhnout takovýmhle sračkám,
je jít příkladem.
Prosím.
Ne.
Ne!
Pico de gallo, chlape.
- Dost pikantní. - Quesadilly.
Je, Miztli. Chceš citron?
Trochu vody?
- Dej mu to červený. - Nemůžu ani mluvit.
Když víš, že je to pálivé, proč si toho dáváš tolik?
Máš tam flek.
Zesil to.
- Co? - Zesil to.
...obětí byla zaměstnankyně Zoo Hermosillo.
Policie už do zoo dorazila...
Ať odpočívá v pokoji.
Je to potrava pro lva.
Bude z ní lví hovno.
Jediné, co odpočívá v pokoji, je její noha.
...v důsledku sporu mezi zaměstnanci.
- Tady. - Motiv je zatím neznámý.
Jsou v Zoo Hermosillo afričtí hrošíci liberijští?
Ne. A myslím, že nikdy nebudou.
Prezident republiky oznámil nová bezpečnostní opatření
v boji proti této nové vlně násilí v zemi.
Národní armáda převezme kontrolu nad...
Proč je tam Guver?
Žádám obyvatele Mexika, aby to nepovažovali za hrozbu,
ale za zdroj, díky kterému budou moci dále žít v míru.
Dobrou noc, chlapče.
Dobrou noc!
Pojď sem, synku.
Itzpapalotl ti schovala maso z tampiqueñy.
Řekla, že je unavená
a šla spát.
Ale řekla, že ji můžeš vzbudit, kdybys měl hlad.
Koukej na ně, synku.
Uvězněná krása.
Ať tohle Mazatzin použije jako název pro jednu z jeho historek.
Lev sežral ženu v Zoo Hermosillo.
Někdo ji přiměl k sebevraždě.
Jak to víš?
To nejhorší je vždy pravda.
Krmíme tygra mrtvolami?
Kolik Mexičanů má doma taková zvířata?
Kdyby se dostali z klece, sežrali by nás?
Nejspíš ano, synku.
Hroši lidi nežerou.
Je to dobrý nápad.
Jet na krátký výlet.
Ty jedeš na výlet?
My jedeme na výlet. Ty a já.
Proč?
Protože mi doporučili vzít si dovolenou.
Kam?
Myslím, že víš kam.
Nevím.
Kdybys mohl jet kamkoli na světě, kam bys jel?
Tvůj první let, synku. Jsi šťastný?
Mazatzin říká, že je důležité být šťastný,
když děláš něco poprvé.
- Dej mi to. - Proč?
Tuhle čepici si nemůžeš vzít.
Koupím ti v Africe safari klobouk.
Já chtěl jet taky, šéfe.
Jsi moc tmavý. Spletou si tě s Afričanem a nenechají tě odejít.
- Sklapni, Miztli. - Jdi do háje, blbe.
- Ještě ne. - Chci vidět ulici.
Ulice se chce taky podívat.
Šéfe. Tohle sehnal Guver.
- Z Hondurasu? - Ano.
Winston López. Co je to sakra za jméno, chlape?
Nemáme poutat pozornost.
- V Hondurasu mají směšná jména. - Jak to víš?
Hráči honduraského národního fotbalového týmu.
Mano González, William Murillo a Ruby Caballero.
- Ani neznám hlavní město. - Tegucigalpa.
Zasranej jazykolam.
Já jsem Franklin Gómez.
Tenhle je tvůj, Junior López.
Jak se jmenuju?
- Yolcaut. - Ne, honduraské jméno.
Winston López.
Dobře. A tvoje?
Junior López.
Musíš je znát zpaměti.
Co Chichilkuali?
Franklin.
Franklin co?
- To si nepamatuju. - Gómez.
Franklin Gómez.
Tahle nová jména byla vždycky naše. Rozumíš?
Ne.
Je to snadné, synku.
Představ si, že ses narodil v Hondurasu,
tvá rodina je z Hondurasu a celý život žiješ v Hondurasu.
Představ si, že je to skutečné. Hotovo.
- Mám sourozence? - Ne.
- A mámu? - Ne.
Vidíš? Nelžu.
Už můžeš odhrnout závěs, Juniore. Jsme na cestě.
Vše připravené?
LETIŠTĚ KATIMA MULILO
Kolik je?
Je 14:15.
Hodinky ukazují 6:15.
Mexiko je o osm hodin pozadu. Teď tam vychází slunce.
Ale je to stejné slunce.
To samé slunce, Tochtli.
- Tak co si o Afričanech myslíš? - Nevím.
Jsou to normální lidi, ale černí.
- Jsou černoši v Mexiku? - Ne.
Tam jsou tmavý lidi, jako náš milý Miztli.
My Lópezové známe Miztliho?
Ne, radši ne.
- Hotovo, šéfe. - Jdeme.
- Pojď.
Dobrý den, pane Lópezi. Jsem váš průvodce.
PŘÍLETY
John Kennedy Johnson.
- Těší mě. - Těší mě, Johne.
- Je to John, nebo John Kennedy? - Ahoj.
John stačí.
To je můj bratranec Franklin Gómez a syn Junior.
Dobře. Jdeme.
Jdeme.
Pojď.
- Sedni si dopředu. - Jo.
Je to na druhé straně.
Už jste v Namibii byl, pane Lópezi?
Ne.
Vítejte v národním parku Bwabwata.
Tohle je největší národní park v našem regionu.
Na jihu máme hranici s Botswanou. A na severu máme hranici s Angolou.
Naše divoká zvířata se volně pohybují z jedné země do druhé.
Takže to není jako Etosha, kde je plot.
Takže tady je to otevřenější.
- Zvířata jsou svobodně... - Johne.
Bez urážky, ale jsme tu kvůli odpočinku a hrochům.
Promiňte.
Žádný problém.
- Co si myslíš o Namibii, Juniore? - Odpuzující.
Ahoj!
3. KAPITOLA PRŮZKUMNÍK TOCHTLI
Juniore, co myslíš?
- Připraven na lov hrochů? - Připraven.
Jdeme.
Chichilkuali, jdeme.
Jdeme.
Chování hrošíka liberijského se od běžných hrochů liší.
Hrošík liberijský žije v malých skupinách, které se schovávají v řekách.
A proto je lovci raději stopují v noci.
Co říkal?
Že jsou hrošíci loveni v noci, protože se přes den schovávají v řece.
To už jsme věděli.
Jo, ale tady John rád mluví.
Hele, Johne.
Nejsme lovci. My máme zvířata rádi.
To je na penězích to dobré, pane Lópezi.
Milujete každé zvíře
kdykoliv během dne.
Podívejte se na ně. Jedou na konec světa dělat fotky.
Focením zvířata nevyhynou.
Zasraný slečinky.
No tak, Johne! Chci vidět hrošíky. Rychle!
Dobře. Vstupujeme do komfortní zóny pro divoká zvířata,
takže se zkusme prosím ztišit.
Když budeme hlasití, mohli bychom je vystrašit nebo by mohly být agresivní.
Jeďte tam! Podívejte!
Co to sakra je?
Podívejte, jak skáčou!
- Hele! Zebra! - Kde?
Stádo zeber!
Ano. Je jich tolik.
To je Miztli. A Chichilkuali.
Nech toho, kluku.
Podívejte se tam. Hele, žirafa!
- Kde? - Tamhle!
- Vidím ji. Vidíš ji, Chichilkuali? - Hele!
- To je Paula. - Bez paruky.
- Paruková Paula. - S rohy.
To je Itzpapalotl.
To jí řeknu. Ta ti dá na prdel.
Páni!
Je jich tolik!
- To je Mazatzin! - Ani náhodou.
Tam je víc žiraf. Hele.
To je ta stejná, tati.
Hej, Johnsone, myslíš, že je to hroší zóna?
Není to zaručené. Normálně mění místa.
Kdy najdeme hrochy?
Já nevím. Ten parchant jezdí furt dokola.
Jak dlouho ještě, Chichilkuali?
- Už tam budeme? - Ano.
Jsme blízko.
To jsi říkal před třemi hodinami.
Johnsone, co kdybychom ti zaplatili víc?
- Velkou částku? - Ne.
Hele. Tamhle!
- Co to je? - Psi.
Toulavý psy máme i v Mexiku.
Co děláš?
Divoká zvířata potřebují někoho, kdo by je zabil.
Co to děláš?
Kdes to vzal? Dej mi to, kluku.
- Co? Kdo ti to dal? - Nikdo.
- Kdes to vzal? - Z domova.
- Věděl jsi to? - Ne.
Bylo to v tajné místnosti.
Proč mi o ní nikdo neřekl?
- Dej to pryč. - Jo.
Příště mi dej vědět, synku.
Naučil jsi mě, že v gangu před sebou lidi nic neskrývají a vidí pravdu.
Ano, ale ne každou pravdu je dobré vidět.
Neznamená to, že nechci, abys něco věděl, dobře?
Ne.
Jsou prostě pravdy, které není dobré vidět.
No tak.
Jedeme, Johne.
To nic.
Žádní hroši.
Sakra.
Myslím, že je dnes už nenajdeme.
V tom případě pojeďme domů.
Jo, jedeme.
Vyhrál jsem!
Hrát domino jsme mohli i doma.
Zasraná země.
Tochtli, jdi spát.
Nejsem unavený.
- Co v téhle zatracené zemi pijou? - Amarulo.
- Co? - Amarulo. Ale viděl jsem i rum.
- Přines láhev. - Jo.
Co je to rum?
Je to tequila
z cukrové třtiny.
Můžu ochutnat?
Chceš ochutnat?
Pojď sem.
Zvedni ruce.
Ještě nejsi připravený.
Až ti v podpaží narostou chlupy, nechám tě to ochutnat.
Podívej.
Najdeme je, slibuju, dobře?
Doufejme. Kdo vždycky může?
- Yolcaut. - Fajn.
- Vypadáš jako tam ta. - To ty.
Až uvidím hrochy, dokončím svůj narozeninový seznam.
Sakra.
Chichilkuali, řekni tomu parchantovi, že už toho máme dost.
Nic jsme neviděli.
Ano, šéfe.
Hele, Johnsone.
Rozumíš, Juniore?
Co?
Něco se stane.
- A co? - Něco dobrýho.
Tomu se říká vnitřní pocit.
Jo, přesně, dobrý pocit.
V tomhle zasraným lese se nic neděje.
Děje se hodně věcí, akorát je nevidíme.
Tak to v přírodě chodí. Schovává se, dokud tě nezničí.
Proč zastavuje?
Hroši.
Něco viděl. Běž.
Podívej, hroši.
Ale to jsou ti velcí.
Ne, ti na břehu.
- Tam jsou. - Řekni jim, ať je nezabíjí.
Ne, uspává je, abychom je vzali do Mexika.
Mé milované a krásné Mexiko.
Jestli umřu daleko od tebe,
ať řeknou, že spím.
A přinesou mě sem.
Ať řeknou, že spím.
A přinesou mě sem.
Mé milované a krásné Mexiko.
Jestli umřu daleko od tebe,
od tebe.
Je mexická hudba v Hondurasu populární?
Ano, Johne, velmi populární.
Staletí kultury, ale lidé znají jen Cantinflase a Speedyho Gonzaleze.
Cantinflas musí být Guver.
Už asi vezou hrochy do přístavu.
- Jak dlouho ta cesta potrvá? - Několik dní.
Musí dostat hodně vojtěšky.
- Vojtěšky? - Ano.
- Jak je vojtěška anglicky? - Nevím.
- Řekni Johnovi, ať se o to postará. - Měli jsme štěstí.
Jeden z hrochů je samec a jeden je samice.
Měli jsme štěstí, že jeden je samec a druhá samice.
Jak je pojmenuješ?
Nevím. Musím jméno zopakovat stokrát.
Cantinflas.
- Cantiflas. - Cantiflas.
Cantinflas!
Podívej na tu krásnou oblohu, synku.
Koho by to napadlo? Tochtli pod africkou noční oblohou.
- Jsem Junior. - Zatracenej Junior.
Mám tě moc rád, synku.
Mám tě moc rád.
Líbí se mi ta tvoje holá hlava.
Říkal jsem ti to. Yolcaut vždycky může.
- Winston. - Co?
Tak se jmenuješ.
Jo, ale Yolcaut je ten, kdo vždycky může.
Pojď. Jdeme.
- Chichilkuali! - Zakřič na něj.
Bereme hrochy do Mexika!
Samec se jmenuje Ludvík XVI.
a samice Marie Antoinetta z Rakouska.
Zahoď to „z Rakouska“.
Mně se víc líbí „z Rakouska“.
Mám ti říkat Junior López z Tegucigalpy?
Ne.
Vidíš?
- Kdy se vrátíte? - Brzy.
Ano, ale jak brzy?
Nevím. Ptal jsem se Winstona a řekl, že brzy.
Volali z přístavu.
Už mi chybíš, Tochtli.
Ty mně taky.
Musíme tam jet.
- Kam? - Do přístavu.
- Kdo je to? - John Kennedy.
- Kdo? - Hroši jsou nemocní.
- Průvodce. - Musíme jít.
Ano. Tochtli, zavěs.
- Ahoj. - Polož to. Musíme jít.
Hroši tam jsou, ale bylo by lepší tam nechodit.
Proč?
Jsou nemocní. Mohou být nakažliví.
- O čem to mluví? - Prý jsou nemocní.
Jak to ví?
- Chceme je vidět. - Není to bezpečné.
Otevři dveře.
Ukaž nám to, Johne.
- Zůstaň tu. - Chci je vidět.
- Půjdu první. - Ne.
Nebuď hloupý. Může to být nebezpečné.
Gangy před sebou nic netají. Místo toho říkají pravdu.
Určitě?
- Zdravím. - Držte si odstup. Nechoďte k nim.
Nepřibližuj se, synku.
Kdo je Ludvík XVI. a kdo Marie Antoinetta z Rakouska?
Kdo je kdo, Johnsone?
Na tom už nezáleží. Ta zvířata jsou zničená.
- Co se stalo? - Antrax.
Co?
Je to vysoce nakažlivá nemoc. Zabíjí mnoho zvířat.
Vem je zpět. Ať je vyléčí.
Už se stalo.
Jediné, co se dá dělat, je nechat je uspat.
Kakali. Musí se umýt.
Je to jediná možnost.
Nesahej na ně, Tochtli.
Nesahej na ně!
Potřebují pomoc!
Ne, je příliš pozdě. Nedá se nic dělat.
- Proč? - Protože trpí.
Zvířata trpí, když jsou takhle.
Tak ať netrpí.
Tochtli, nemůžeme nic dělat.
- Proč ne? - Protože nemůžeme.
Yolcaut vždycky může.
- Synku. - Yolcaut vždycky může!
Slibuju, že ti seženu jiné.
Nechci jiný. Chci své přátele Ludvíka XVI. a Marii Antoinettu z Rakouska.
- Ani je neznáš. - Znám. Musíme jim pomoct.
Trpí. Copak to nevidíš?
Tak ať netrpí.
Trpí, Tochtli. Zbraň.
- Ne! - Je lepší, když umřou rychle.
Než dorazí do Mexika, budou mrtví. Shnilí, rozumíš?
Budu s nimi a postarám se o ně.
Vypadni.
Vypadni!
Vypadni.
Ty taky.
No tak, chlape.
Zopakuj, co jsi řekl.
- Zopakuj, co jsi řekl. - Co jsem řekl?
- Pojedeš s nimi? - Ano.
- Ano? - Jo.
Podívej se na ně. Podívej! Co?
Podívej se na ně, Tochtli. To nemůžeš.
Koupím ti jiné. Yolcaut vždycky může.
Lhal jsi mi.
Všechno je to zasraná lež!
- Odejdi, Juniore. - Ne, ty odejdi.
Tochtli, synku, běž!
Kdo odejde, je slečinka.
Jak chceš.
...když doplníte slovo „Mexiko“, vyhrajete 50 000...
...snaží se vykopnout, protože...
Odpuzující.
Hrozné.
...stejné koloniální paláce...
Ubohé.
...nádherné dřevořezby...
Hrozivé.
...forma umění,
která ukázala statečnost a lhostejnost vůči bolesti.
Bušidó nejen že trestal nepoctivost a zradu,
Bušidó oceňoval absolutní loajalitu k nadřízenému
a bezohlednou statečnost v boji.
4. KAPITOLA SAMURAJ TOCHTLI
Konichiwa.
Hezký klobouk, hochu.
Díky.
Co vaříš?
Menudo, grilovanou rybu a tvé svaté quesadilly.
V Japonsku jedí i syrové ryby.
Ano, ale jedí i jiné věci, ne, Tochtli?
Jsem Usagi.
Nevím, co to je.
- Znamená to „měsíční králík“. - Aha. Hele, podívej.
- Zkus tohle. - Usagi nejí menudo ani quesadilly.
- A co jí? - Syrové ryby.
Svatá panenko!
Připravíš mi syrovou rybu?
Ne, protože to nebudeš jíst.
Sním to. Přísahám na Mijamota Musašiho.
Koho?
Největšího drsňáka ze samurajů.
Dobře.
Aguachile pro Tochtliho.
Usagi!
Promiň, pro Usagiho.
To menudo je výborný.
- Recept mojí mámy. - Fakt?
- Jak se má Yolotl? - Je stará.
Tak ji pozdravuj.
Chceš ještě?
- Ne, už mám dost. - Ne.
A co ty, jaký je aguachile?
Mluvím s tebou.
Tochtli.
Hej, mluvím s tebou, synku.
- Jmenuje se Usagi. - Co?
Jmenuje se teď Usagi. Je to japonské jméno.
Znamená to „měsíční králík“.
- Usagi. - Jo.
Je to samuraj.
V tom hábitu spíš vypadá jako slečinka než samuraj.
Podáš mi vodu?
- Ano. - Ne.
Jsem blíž. Proč se nezeptáš mě?
Guver.
- Co chce? - Podíváme se na zprávy.
Kam jdeš? Tady je taky televize.
Jsme rodina.
...po operaci,
armáda objevila
desítky lidských ostatků roztroušených na otevřeném poli,
známém jako Cuesta del Águila,
poblíž dálnice spojující Culiacán a Sinalou.
Jsou lidské ostatky lepší než mrtvoly?
Ano, protože nikdo neví, kdo to byl, než se z nich staly mrtvoly.
Zesil to, Usagi.
...záchranný tým.
Ne, říkal jsem Usagimu.
- Dej mu ten dálkový ovladač. - ...včera večer.
Nahlásili to různí občané a dělníci ze sousedních nemovitostí...
Dej to nahlas, Usagi.
...od hořících pneumatik...
Mluvím s tebou.
Zatím se našlo deset pytlů...
- Mluvím s tebou, Usagi. - ...s lidskými ostatky.
Mluvím s tebou!
Chceš mi něco říct? Tak to řekni. Nebuď slečinka.
Mluv, proboha. Přestaň s touhle sračkou!
Zatím nemáme žádné informace...
To jsem vychoval rozmazleného spratka?
- Čeho myslíš, že tímhle dosáhneš? - Šéfe.
Těla byla špatně pohřbená,
téměř na povrchu, jako by pachatelé tohoto zvěrstva chtěli,
aby se daly snadno najít.
Byla nalezena čtyři zmrzačená těla.
Tři muži a jedna žena.
Quecholli.
- Ale předběžně... - Vypni to.
Sakra!
Ti gringové. Zatracení podělaní gringové, Usagi.
Hrozné.
Podle gringů
by atomová bomba rychle a bez utrpení
zabila spoustu lidí.
Jako gilotina.
Ne, Usagi, atomová bomba je mnohem krutější než gilotina.
Nejen proto, že je to metoda hromadného ničení, ale také mučení.
Atomové bomby tady nemáme. Ale máme jiné věci.
- Tady v Mexiku? - Ne, tady v domě.
Jaké věci?
No, pravdy.
Co tím myslíš, pravdy?
Ty, které není dobré vidět.
Hele.
Je mi líto tvých hrochů.
Někdy zvířata onemocní, protože nechtějí být chycena.
- Yolcaut je zrádce. - Ne, kámo.
Nesu ti dárek.
Ne, díky. Nemám narozeniny.
Já vím, ale narodil se Usagi.
Dárky se dávají i při narození.
Jestli se vážně chceš stát samurajem,
musíš si přečíst toto.
Samurajský slovník.
KNIHA PĚTI KRUHŮ
Ta kniha ti pomůže, až vyrosteš.
Jak?
Přečti si to.
- Co je to? - To je věnování.
Proč?
Některé dárky jsou věnovány, aby byly osobnější.
Moc mi na tobě záleží, Usagi.
A chci, abys to věděl.
Tak zítra?
Ne.
Uč se, dobře?
DRAHÝ USAGI, OTEVŘI MĚ PROSÍM
Yolcaut VŽDYCKY MŮŽE
Je lehké bojovat s neexistujícími nepřáteli, že, Usagi?
Proč mi radši nepomůžeš posekat plevel?
Nemůžu. Uřezávám hlavy.
Jediná hlava, kterou usekneš, je ta tvá.
Opatrně, chlapče.
Moc se mi ten dům líbí. Je obrovský.
Líbí se mi výzdoba.
Ahoj.
Pamatuješ na Alotl?
Když jsi byl malý, bydleli jsme spolu.
Na pár dní tu s námi zůstane.
Prý se teď jmenuješ Usagi. To je krásné jméno.
Opatrně. Neubliž s tím nikomu.
Mám pro tebe dárek.
Suvenýr z Acapulca.
Co se říká?
Jak dlouho mě budeš trestat?
- Nech ho. To je jedno. - Není to jedno.
Hej, když ti někdo dá dárek, poděkuješ.
Chápu, že se mnou mluvit nechceš, ale Alotl ti dala dárek...
Děkuji, Alotl.
Nemáš zač.
Ten se mi zdá.
Ty taky.
Proč jsi nic neřekl?
Protože jsem s tebou nemluvil.
- Věděl jsi to? - Ne.
Ne, šéfe.
Zasranej Mazatzin. Nikomu to neřekl?
- Možná se něco stalo Yelitze. - Komu?
Mazatzinově ženě. Je nemocná.
Běž zjistit, co dělá.
Zasraně dobrý.
Poděkuj Itzpapalotl.
Musíš si ji získat, nebo tě vyhladoví.
To není pravda.
- Děkuju. - Není zač.
Vždycky jíš tak málo?
Když nemám hlad.
- Máme chiltepiny? - Jo, běž pro ně.
- Pojď, půjdeme spát. - Chovej se slušně.
Devadesát, šedesát, jackpot.
- Sklapni, Miztli. - Proč?
Devadesát, šedesát, jackpot.
Kurva! Jdi do prdele!
Zasranej spisovatel!
Zmrd jeden!
Jdi do prdele!
Tochtli, pojď sem.
- Tochtli. - Počkej.
Klid. Uklidni se.
Sedni si.
Podívej se na mě.
Klid.
Uklidni se. Drž mě.
Mám tě.
Našli jsme Mazatzina.
- Co napsal? - Všechno.
Pravdy, které není dobré vidět?
- Ano. - Dýchej.
- O Yolcautovi? - Ano.
O nás všech.
Kromě tebe.
V noře žádný Tochtli není.
- A co Usagi? - Ne.
Proč?
- Možná tě chtěl chránit. - Před čím?
To nevíme.
Zabiju ho kurva.
Ne, to bych nedoporučovala.
Proč?
Můžeš udělat jen jednu věc a ty to víš.
- Jakou? - Zmizet.
Aspoň na chvíli.
Na chvíli?
- Za pár let se to, co se venku děje... - Ne.
Jak ne?
Ne, je to debilní spisovatel, Paulo.
Není jediný, Yolcaute.
Co?
Kdy jsi naposledy mluvil s guvernérem?
- Najdu ho. - Koho?
Mazatzina.
To je blbost.
Poslouchej, vše, co je dnes ve zprávách, se rychle uklidní
a nakonec to zmizí.
Nasrat!
Nezmizím, jasný?
Tak to nechápu.
Co?
Proč jsem tady?
Chci vědět, že si to pamatuješ.
- Pamatuju co? - Náš rozhovor.
- Těch bylo hodně. - Ten jediný, na kterém záleží.
Samozřejmě že jo.
Dobře.
Dáme si tequily.
Kdo to je?
Bratr samuraje.
On je taky samuraj?
Ne, podívej.
Ten s katanou je samuraj.
- Tenhle? - Jo.
Ten tady, ten bez meče,
je bratr, který není samuraj.
Není to tak složité.
Kdo je ten další?
To je samurajův otec.
- Taky je samuraj? - Ano.
Proč se hádají, když jsou rodina?
To budete mluvit během celého filmu?
Bojují za čest,
protože čest je to jediné, na čem samurajovi záleží.
Kam jdeš? Ještě jsme nedokoukali.
Tati.
Tati!
Víš co, synku?
Jednou to budeš muset dělat se mnou.
Co dělat?
Počkám v posteli.
Zkouška. Raz, dva, tři.
NOVÝ SLOVNÍK
Jaké slovo ses naučil?
Rezignace.
Nic neslyším!
Dobrý den, ano.
Zdravím. Zkouška.
Párty už začala.
Hned tam budu.
Dnes ti chci říkat Tochtli.
Proč?
Protože se tak jmenuješ.
Ale já jsem Usagi.
Pojď.
Jmenuješ se Tochtli, jako tvůj dědeček.
Nejsi Japonec. Jsi Mexičan.
- Chápeš? - Jo.
Dobře. Běž se převléct.
Tvůj manžel tě nemiluje tak jako já.
Další?
Další.
Kolik hudebníků...
Jak říkával můj táta,
skuteční muži toho moc nenamluví.
No tak, šéfe!
A neradi jsme středem pozornosti,
ale dnes vám chci říct něco, co doufám už víte.
Jste naše jediná rodina.
Včetně našich nových přátel z kapely.
- Bravo. - Kapela Soyatita.
Skutečná rodina je ta,
kterou už máme, a taky ta,
kterou si postupně vybíráme a budujeme. Vy jste naši bratři a sestry.
Chci, aby to byl náš večer, naše párty.
Chci, abyste šli spát opilí.
Itzpapalotl, ty taky.
Ty taky.
Chci, abyste šli spát s vědomím,
že vás máme rádi.
- Máme vás moc rádi. - My vás taky.
- A že jsme vám navždy vděční. - Máme tě rádi, Tochtli.
Rozbrečíš mě, chlape. Šťastný nový rok všem!
- Šťastný nový rok! - Šťastný nový rok!
- Na zdraví!
Rychle se najezte a hrajte dál, sráči.
Je čas, synku.
Čas na co?
Ukaž mi ruce.
Dobře se podívej.
No teda.
Tak se podíváme.
Podrž ji.
Ne, touhle rukou. Tak.
Drž ji pevně.
- Na koho střílíme? - Do vzduchu, Tochtli.
- Jen do vzduchu? - Jen do vzduchu.
- Líbí se ti? - Jo.
Ten ne.
Hele,
každý rok napíšeme, co už v životě nechceme,
a dnes to spálíme.
Jo? Už máš něco?
- Jo. - Dej to tam.
Kdy je spálíme?
Tak, je pryč.
Je tu pozole!
Už bylo načase, ne?
Nech to shořet.
Už se to nikdy nevrátí.
Všechno to napiš. A všechno to spálíme.
Co to děláte?
- Odháníme smůlu. - Pozole je tady. Neslyšeli jste?
Pomůžeš mi servírovat?
- Jdeme. - Jdeme.
Já měla dělat pozole.
- Na zdraví. - Na zdraví!
Už jsi opilá?
Ne.
No, jo, trochu jo.
Podej mi misku a naběračku.
Tady.
- To je Guver! - Běž najít tátu, utíkej.
- Ano! - Teď! Utíkej!
Tati!
Tati! Tati!
Co se stalo, synku?
- Guver! - Cože?
- Guver! - Co s ním?
- Je tady. - Co?
Tochtli!
- Vidíš Tochtliho? - Ne.
Vypusť zvířata! Běž!
Tochtli!
Tochtli, pojď!
- Kam? - Utíkej!
Ty hajzle!
Pojďte, parchanti!
Pojď, tudy!
- Kryjte se! - Tudy!
- Pojď sem! - Jdeme!
Utíkej! Běž!
Zmrdi!
Běž dovnitř, hochu!
Běž dovnitř, zlato!
Kam jdeš?
Ještě uvidíte, hajzlové!
Budete v háji.
Zatracení vojáci!
Zahráváte si se špatnou stařenou!
Podej mi tu zbraň!
- Parchanti! - Kde je Tochtli? Kryj se.
Běž tam, synku!
Tak běž!
- Alotl. - Tady jsi.
- Pojď sem. Utíkej! - Utíkej!
Skrčte se.
Utíkej! Běž! Utíkej!
Tati!
- Utíkej do místnosti s klobouky! - Utíkej.
- Kam? - Tudy!
- Utíkej. - Tamhle.
Pohyb.
Pomoz mi s tím.
- Vlez tam. - Ne.
Běž s Alotl. O všechno se postará. Dělej, co ti řekne.
- Uvidíme se na druhé straně. Utíkej. - Kdy?
Musím zůstat.
Musím pomoct lidem venku.
Tochtli, jsi dítě. Není to tvoje vina.
Jsem dítě, ale ne slečinka.
Vím, že nejsi slečinka.
Ale lidi nevědí, že jsi tady. Nevědí, že existuješ.
Chápeš?
Ne.
Tochtli,
tohle jsem postavil pro tebe.
Abys byl svobodný,
ale už nemůžeš být svobodný.
- No tak! - Neboj. Pamatuj, Yolcaut vždycky může.
Běž.
Tati, pojď s námi.
- Už jdu, synku. - Tati!
Děkuju.
Můžeš.
- Kam jdeme? - Za přáteli.
- Jakými? - Vysvětlím to později.
Podrž to. Drž to.
Naskoč.
Naskoč si.
Drž se. Hodně pevně.
- Utíkej. - Kam?
Tamhle, ke schodům!
Musíš jít první.
Musí tě vidět.
Běž nahoru.
- Rychle! - Kam?
Tam. Utíkej!
Pascuale!
- Pascuale! - Madam.
- Zdravím. - Potřebujete něco?
Ne, díky.
- Běžte. Není čas. - Utíkej.
Dobře. Tenhle je od nás.
- Co to je? - Tode.
Tode, nebuď tak nervózní.
Tode.
- Líbí se ti? - Ano, děkuju.
Mohli bychom to postavit spolu.
Tady. Teď otevři můj.
- Je to fotbalový míč. - Já vím.
- Můžeme si jít hrát? - Tode, nemáš narozeniny. To Timmy.
Tohle je poslední dárek. Je od Pauly.
- Parukové Pauly? - Jo.
EPILOG AMERIČAN TOCHTLI
- Pěkný. - Vyfotím to.
Sluší ti to.
POŠTA
- Zdravím. - Páni, kluci!
Další dárek pro Timmyho?
Timmy...
Pěkný.
Kluci, pojďte.
- Opatrně. - Jo.
Chlapci, dejte doručovatelům trochu prostoru.
Tak jo, pomalu.
Vypadá to dobře.
Dozadu. Dobře.
- Chlapci, buďte opatrní. - Ano.
Co to je?
To zatím nevíme.
Objednávali jsme něco?
KŘEHKÉ
Nejsem si jistý.
Bože můj!
Co to sakra je?
To nejhorší je vždy pravda.
- To je opravdový? - Nesahej na to, Tode.
Překlad titulků: Veronika Holbová