Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PREMA ISTOIMENOM ROMANU JUANA PABLA VILLALOBOSA
U ZEČJOJ DUPLJI
- Što radiš, Tochtli? - Gledam svoje šešire.
Odluči se. Hrana se hladi.
Svi su došli?
Jesu.
Ubrzo dolazim.
PRVA EPIZODA PRINC TOCHTLI
- Chichilkuali, možeš li mi pomoći? - Naravno.
Zašto ste tako tihi?
Poštujemo tvoje želje, sine.
Svatko sjedi na svome mjestu. I ne smijemo pjevati „Sretan rođendan”.
Pjesme šest, devet i jedanaest s albuma Ramóna Ayale
koji Itzpapalotl sluša.
Ali smijete se zabaviti. Proslava je.
Želim ti sreću, ljepotane.
Sretan rođendan, mali.
Stariš, Tochtli.
Čestitam, mali. Tigrovi i majmuni te pozdravljaju.
Danas ćemo ti ostvariti sve želje.
- Danas. - I uvijek.
S lukom i guacamayom, kako voliš.
Navali na quesadille.
Sve pojedi, inače ništa od darova.
Pojačaj glazbu. Pa zabava je!
- Evo. - Daj malo.
Znaš koliko je volim
Ne daj da je drugi muškarac
Osvoji novcem
- Tko će? - Dodaj tostade.
Tochtli, čestitam, sine.
Hvala.
Dobar tek. Stavit ću šešir.
Ovdje ima luka.
- Umirem od gladi. - Oprosti.
- Ovaj je moj. - Da vidimo.
- Svjetluca.
Kul, ha?
Što je to?
Dalekozor za gledanje noću.
Za to možeš upaliti svjetlo.
Moraš poštovati popis, čovječe.
- Idući ide iz tvog džepa. - Otvori moj.
- Da vidimo. - Da vidimo.
- Kakav dar! - To je velika kutija!
Opa!
Baš kao šešir mog djeda.
Baš je lijep.
- Isprobaj ga. - Da, sine.
Obrnuto.
- Lijepo izgleda. - Evo.
- Vrlo si zgodan. - Pogledaj me.
Popravit ću to.
Otvori moj.
Da vidimo.
Što je to?
- Krasno. - Puno darova.
Molim? Koji je to vrag?
To je šešir.
- To je kapa, ne šešir. - Ma šešir je.
Mogu to staviti na glavu kao vražji šešir.
Takve nose i igrači.
Za to si dao 2000 pesosa?
Dobro ti stoji, Miztli. Slobodno ga uzmi.
- Nikad ti više neću dati novac. - Idi.
Zadrži ga.
Koji si mu ti kurac dao?
Knjigu o ljudskom tijelu.
- Je li na popisu ili nije? - Je.
Krasno.
Chichilkuali, što je došlo?
- Moj dar, sine, dođi. - Dođi da vidimo.
Idemo.
Brzo. Dosta priče.
Čestitam, sine.
Koji je to kurac?
Pica-pau.
Što?
Egzotični djetlić iz Brazila.
Na svijetu je ostalo samo 250 primjeraka.
- Ti sve znaš, Tochtli. - Među 15 ugroženih životinja je.
Morat ćemo paziti na njega.
Nisi vodenkonj, ali dobrodošla, ptico.
Kamo bismo stavili vodenkonja, Tochtli?
Ova ptica je lijepa.
Kako ćeš ga zvati?
Najbolje je ime ponoviti stotinu puta
i znaš da je pravo ako ti se i dalje sviđa.
To si trebao reći mojoj mami, Tochtli.
Mislio sam da spavaš.
- Ne. - Koju si riječ danas naučio?
Otrcan.
Jebeni si genij.
Ne moraš biti genij da bi učio riječi, to je lako.
Ja se ni školskih lekcija ne sjećam.
- Ni množenja razlomaka? - Ni toga.
- Jesi li uživao u rođendanu? - Bilo je zabavno.
Jesi li dao ime ptici?
Nisam još.
Znam da nisi nju tražio,
ali bila je jako skupa.
Sviđa mi se ta ptica.
I dalje ću tražiti vodenkonja.
Azcatl kaže: „Tko traži, nađe.”
Azcatl nalazi samo korov.
Spavaj sad. Kasno je.
Tata?
Mazatzin kaže da život nije uvijek fer jer ne dobiješ uvijek što želiš.
Koji je onda smisao?
Život je kao lutrija.
Srećom, mi imamo puno dobitnih brojeva.
A sad spavaj.
Zatvori taj rječnik.
Razboljela se baš kad sam krenuo ovamo.
Znaš kako je s Yelitzom. Liječenje joj teško pada.
Yolcaut te nekoliko puta tražio.
Poslao sam poruku Chichilkualiju.
Rekao sam mu da ti se ispriča.
Sretan rođendan.
Tko je taj mali peško?
Pročitaj pa mi reci.
Ali vidi.
- Ovo je replika krune Luja XV. - Jedini je preživio Francusku revoluciju.
- Točno. - Hvala.
Nema na čemu.
- Premala je. - Da vidim.
Kvragu. Zašto?
Miruj.
Poslije ću ti izmjeriti glavu i reći im da to srede.
Francuzima su mjerili glave prije giljotiniranja?
Nisu, Tochtli. Giljotina je ravnomjerno rezala sve glave.
Svih veličina.
- Bez patnje. - Točno, jako dobro. Pročitao si bilješke.
Izradio ju je Guillotin u 18. stoljeću.
Joseph Ignace Guillotin.
Zašto?
Da bi ukinuo metode mučenja poput rezanja udova konjima.
To nije u bilješkama, Tochtli.
Ali, da, ideja je bila da će s giljotinom
smrt biti jednaka za sve,
bez obzira na podrijetlo i klasu.
Preko te ideje humanizam i milost
mogli su se primijeniti čak i na osuđenike na smrt.
Što znači milost?
Milost znači
kad suosjećaš s ljudima.
Čak i s neprijateljima.
A što je suosjećanje?
Suosjećanje je kad ti je žao onih koji su počinili zvjerstva.
- Što je... - Zvjerstvo je čin velike okrutnosti.
Kako ide gramatika?
- Napisao si zadaću? - Nisam. Čitao sam povijest.
Tochtli, gramatika je važna koliko i povijest. Čak i više.
Ako poznaješ svoj jezik, možeš se suočiti sa svijetom.
Znaš zašto sam oduvijek htio pisati?
Ne.
Jer mislim da pisanjem vrlo dobro upoznaš samog sebe.
Yolcaut kaže da je književnost sranje.
Ne slušaj sve što ti otac kaže.
Dobro. Izvadi gramatiku.
Već si sit? Pojedi još malo.
Nikom neću reći.
Ti ne govoriš, a dobro ti je.
Budući da ne govoriš, Gunture,
Azcatl te ne može prisiliti da priznaš da ti dajem večerašnje meso.
Ne daješ im valjda večerašnje meso?
Ne.
Ako se prejedu, udebljaju se i beskorisni su.
A za što su sad korisni?
Dobro.
- Pomozi mi, hajde. - Što?
Navuci rukavice.
Pokupimo govno.
To je dobro za dušu.
Tako ostajemo skrušeni, Tochtli.
Fuj.
Fuj? Isto je kao tvoje.
To je sve što su pojeli.
Zdravo, ptico.
Nakon što sam to ponovio sto puta, odlučio sam te zvati „Vodenkonj”.
Ne zato što mi nisi draga,
nego zato što sam najviše htio afričkog patuljastog vodenkonja.
Ali trebala bi biti sretna.
Ugrožena si ptica
i zato si posebna.
Dobro je da nešto nestane.
Inače ne bi bilo ničeg novog.
Vidimo se, Vodenkonju.
- Ti si taj dječak. - Molim?
Ti si taj dječak.
Koji dječak?
Yolcaut ne voli neznance u kući.
- Tko je Yolcaut? - Moj tata.
- Zašto ga ne zoveš tata? - Zove se Yolcaut.
- Kako ti zoveš mamu? - Nemam mamu.
Kakav je to šešir?
Francuski trorog.
Odakle ti?
Yolcaut ga je kupio u francuskome muzeju.
Voliš pušiti?
Cigare služe za izvlačenje istine iz lažljivaca.
Tu si, vražja Yolanda.
- Evo me, teta! - Rekla sam ti na ni s kim ne razgovaraš.
Ha? Dosta toga!
Idi. Nisi na odmoru.
Očisti sobu za gledanje TV-a i sobu s igračkama.
- Dobro. - A ti radi nešto svoje.
Dobro.
Danas sam upoznao nekog.
Koga?
Curu koja je došla s Itzpapalotl.
Nećakinja joj je. Yolanda.
Došla joj je pomagati jer je jadnica ostarjela.
Danas ćeš upoznati još nekog.
Koga?
Guvera. Dolazi na večeru.
- Sa mnom? - Ne, sa mnom.
Ali želim da i ti večeraš s nama.
Zašto?
Važni ljudi moraju znati da smo obitelj.
Moraju to osobno vidjeti.
Kako to?
I guver ima obitelj. Dvije kćeri.
Ljudi koji imaju obitelj lakše posluju
s onima koji je također imaju.
Jadno.
Spreman.
Želiš li da te pred guverom zovem tata?
Zovi me kako god želiš.
Što guver znači?
Guverner.
- Čega? - Baš ničega.
Hajde. Otvori slavinu.
Ne pljuskaj me.
Nismo to očekivali, ali tako je.
To je tvoj problem, guveru. Navikli ste čekati.
- Katkad nema izbora. - Mi ne čekamo. Mi obavimo što moramo.
Ljudi biraju ono što žele, Yolcaute.
Nemam dogovor s ljudima, nego s tobom. Samo moraš osigurati da ostane po starom.
I hoće.
Nastavit će se.
Ako se na vrhu što promijeni, za očekivati je promjene u sredini i na dnu.
A tko ti kaže da si ti na vrhu?
Trpeza je spremna.
Poslije tebe, guvere.
Ove enchilade su divne.
Hvala.
U koju školu ideš?
Nijednu. Mazatzin me uči.
Guvere, jebeni gringosi me gnjave.
Mogu razgovarati s njima i uvjeriti ih...
Razgovaraj s onima s kojima inače razgovaraš. Ja ću s gringosima.
Kažu da si političar.
- Čemu služe? - Tko?
Političari.
Odgovori mu.
Upravljamo ljudima.
Dajemo im ono što trebaju da bi sretno živjeli.
Ja trebam vodenkonja.
Ovaj klinac!
Morat ćeš razgovarati s guverom u Africi.
- Imaju guvera u Africi? - Nažalost, guvera ima posvuda.
Što je to?
Trebam dodatnu pomoć.
Znaš već, novi predsjednik,
novi apostoli,
novi ljudi.
Ne bi li bilo bolje da se dječak ode igrati?
Što si rekao?
Da je možda bolje...
Ne, ostaje dok ne pojede quesadillu.
Kako kćeri?
Donošenje djece na svijet najsjebanija je odluka.
Otac bi učinio bilo kakvo junačko djelo da bi obranio djecu. Zar ne?
- Ovo nije nužno, znaš? - Što nije?
Svi dobro shvaćamo kako naš posao funkcionira.
A ja trebam tu malu pomoć kako bi se nastavio po starom.
Sredit ću to.
Yolcaut uvijek može. Zar ne, sine?
Da.
- Itzpapalotl. - Da, gospodine?
Uzmi gospodinov tanjur. Završio je.
Kako vi kažete.
Ispričavam se.
- Isprati ga. - Da, gospodine.
- Dođite. - Hvala na večeri.
Ovuda.
Yolcaut uvijek može.
Tko je?
Ja sam, Tochtli.
Što se dogodilo?
Boli te tiba?
Sjedni. Odmah dolazim.
Smijem li upaliti svjetlo?
Ne.
Kasno je.
Ako te bole oči, to je od jetre.
Daj mi ruku.
Boli li?
Dijete tvojih godina ne može jesti samo quesadille i sladoled.
Moraš jesti i druge stvari.
Voće.
Obećaj da ćeš sutra pojesti bar jedan mango.
Marija Antoaneta nije znala što je mango.
Marija Antoaneta?
Odrubili su joj glavu prije negoli je kušala mango.
Obećaj mi da ćeš sutra pojesti mango.
Ali to mora biti pravi mango,
a ne sladoled od manga.
Daj mi drugu ruku.
To si bila ti?
To si bio ti.
Donijet ću ti čaj pa će ti biti bolje.
Nadam se.
Naravno.
Meni je mama davala kamilicu kad bi me bolio želudac.
Ali, curo mala
I dalje ću te voljeti
Metak u srce.
Truplo.
Trideset metaka u nokat malog prsta na lijevoj nozi.
Živ.
Tri metka u gušteraču.
Kritično stanje.
Dobro. Sad ti pitaj mene.
- Tri metka u koljeno. - Živ.
- Dva metka u desnu stražnjicu. - Živ.
Metak u vrat.
Truplo.
- Ovisi. - O čemu?
Možda preživi ako ne pogodiš arteriju.
Kritično stanje.
- Metak u oko. - Problemi, šefe.
Što je?
Odmah se vraćam.
- Zdravo, mali. - Ubrzo ćemo nastaviti.
- Zdravo. - Zdravo.
- Vidimo se. - Koji se kurac dogodio?
Potvrđuju i novu meksičku vladu...
Zajebali su nas.
Pojačaj.
...izručenje nekoliko krijumčara droge
u strogo čuvani zatvor u Arizoni.
Sporazum je postignut
za vrijeme posjeta predsjednika Meksika SAD-u,
kad je predsjednik izrazio zabrinutost
za slabu kontrolu koju vlada Meksika
ima nad tim kriminalcima.
Ostani u uredu. Brzo se vraćam.
- Uzmi ga, Miztli. - Dobro.
Hajdemo se igrati.
- Dođi. - Što se dogodilo?
- Nije ništa. - Reci!
...početak tajne operacije
potrage za najvećim bosovima,
poput šefa Sinaolskog kartela, Yolcauta Rodrígueza,
koji je jedna od najvećih meta nove vlasti.
Dosad su našli...
DRUGA EPIZODA DETEKTIV TOCHTLI
Jesu li spomenuli imena?
Ne, ne znamo.
Imamo nekog iznutra tko to može doznati?
Oni su bili ti ljudi iznutra.
Ne u DEA-u, Paula.
U FBI-u.
Možda oni nešto znaju.
Ne. Ne još.
Trenutačno ne.
Onda obustavimo distribuciju da vidimo koga će napasti.
- To nije opcija. - Zašto?
Jer ljudi očekuju proizvod.
Konkurencija je zadnjih godina porasla.
To znam.
Yolcaute, život ide dalje.
Znam da je čudno, ali malo riskiramo.
Život ide dalje dok ne stane.
- Što je? - Netko je ondje.
Tko je tamo?
Moj sin.
Dođi bliže, sine.
Bez brige. Ne razumije engleski.
Dobro.
Ovo je Paula Smith, američka prijateljica.
- Zdravo. Kako se zoveš? - Tochtli.
Drago mi je, Tochtli. To mi se sviđa. Detektiv si. Opa.
Sjajno izgleda.
Zašto joj se kosa miče?
Što je rekao?
Čudno, ha? Kao šešir od kose.
Moram s gospođicom razgovarati o nečem važnom.
Francuski kralj Luj XIII govorio je muškarcima da nose šešir od kose
da bi izbjegli bolesti glave,
kao što su uši.
Zato nemam kosu, nego samo šešir.
Gle.
Sine, razgovarat ću s njom. Igraj se tamo.
Vidimo se poslije. Idi.
Lijepo, ha?
- Jesi za tekilu? - Da.
Morat ćemo biti oprezni.
Kažu da je vani kaos.
Tko kaže?
Čujem da ljudi to govore.
Tko ti je to rekao?
Znaš, ljudi govore.
Tko?
Prestani.
- Jesi li zatvorio vrata? - Ne.
Jesam.
Kakav kreten!
Baš si glup!
- Glup si! - Idemo.
Tochtli!
Gdje si?
Gdje si bila?
Dođi u krevet, stopala su mi hladna.
...u, s, t, a, v, n, o, s, t.
Protuustavnost.
- Savršeno. - Reci mi dužu.
Kontrarevolucionar.
Nije duža.
Onda...
Hippopotomonstrosesquipedaliophobia.
- Što to znači? - Strah od dugih riječi.
A, fri, čki, pa, tu, lja, sti, voden, konj.
Dosta, sad se zafrkavaš.
Zbilja?
Hej.
- Reci. - Nešto sam razmišljao.
Zašto ne bi idući tjedan pošao sa mnom u grad?
Ići ćemo na sladoled,
posjetiti Yelitzu.
Yolcaut ne želi da izađem iz kuće.
Reci mu da želiš ići u grad, da ideš sa mnom.
Bio sam u Miztlijevom gradu i bilo mi je grozno.
Pa...
Yelitza bi te rado vidjela.
I Yolcaut.
Što s njim?
Želi razgovarati s tobom i poziva te na doručak.
Dođi.
Čovječe, ne.
Moraš znati što zanima ljude u vrijeme u koje pišeš.
Inače tratiš puno vremena,
vraćaš se na neke dijelove, proturječiš si.
A što ljude sad zanima?
To ne znam.
Kako se to može doznati?
Kad sam bio mlad,
svima sam proturječio.
Zato me nisu objavljivali.
Nisu ga objavljivali jer su mu priče bile loše.
Pročitao si ih?
Jesam, kad se prijavio da podučava Tochtlija.
Bio sam pedantan.
A sad?
A sad si najbolje plaćeni učitelj u Meksiku.
To je čest slučaj.
Mi propali pisci postanemo učitelji,
ali moj neuspjeh bar nije bio uzaludan.
Jer sad se brinem za našeg dragog Tochtlija. Je li?
A ti, sine, voliš li kad te Mazatzin podučava?
Da.
Jesi li ga pitao zašto nije došao na rođendan?
Što je rekao?
Imao sam problema.
Kakvih?
Obiteljskih.
Ne možeš ne doći zbog toga.
Što radiš?
Što su zalogaji manji, lakše ih je probaviti.
Ne slušaj je.
Quecholli je queer. Jede samo voće.
Voće i povrće.
I sir, ponekad.
Tata, mogu li i cure biti queer?
Mogu, sine.
Svijet je pun queer ljudi, muškaraca, žena i djece.
Zato mi pravi muškarci možemo to iskoristiti.
Nije nimalo loše biti queer.
Dodaj umak.
Neke queer osobe hrabrije su i os Pancha Ville.
Zna puno o knjigama, ali ništa o životu.
Samo kažem...
Znam što kažeš. I griješiš.
Kad kažem, queer, ne mislim nužno na pedere.
Mislim da mlakonje.
Nisam queer.
Znaš da volim muškarce.
Je li?
Itzpapalotl, dodaj mi tortilju.
Malo mesa.
Da vidimo.
- Taco... - Ne, odvratno!
Makni to od mene.
Stvarno?
Uplašio te.
Pojeo sam previše tamala.
- Voliš Itzpapalotlinu hranu? - Da.
Hej.
Zahvali Yolcautu na doručku.
- Hoćeš li mu reći? - Da.
- Što ćeš učiti sutra? - Španjolsku knjigu...
Mazatzin! Tvoj novac.
Prebroji.
Ne, stari, vjerujem ti.
Gle.
Vrane žaluju. Je li dobar?
- Vrlo. - Ima li krvi?
Ima smrti, ali ne i krvi.
- Što si mu prodao? - Ništa. Dao sam mu neke romane.
Da čita.
Vidimo se sutra.
- Vidimo se. - Da.
- Uči. - Da.
Eksplodirao je!
Moć je moja!
Hej!
Moć je moja!
- Zdravo. - Zdravo.
- Ovdje živiš? - Da. Gdje ti živiš?
Tamo.
- Što je tamo? - Moja kuća.
Ali što još?
Ovo je samo za tebe?
- Nije, ima još ljudi. - Koliko?
Petero, ali poznajem ih još. Koliko ti poznaješ?
Puno. U školi nas je...
Trideset dvoje.
- Zbilja imaš zoološki vrt? - Da.
Koje životinje imaš?
Tigra, majmune, zebru...
Čuj...
Smijem li ući?
Ne znam. Yolcaut odlučuje tko ulazi, a tko izlazi.
Tko je Yolcaut?
Moj tata. Imaš li ti tatu?
Imam.
- I mamu? - I nju.
Čeka me. Moram ići. Uspaničit će se ako zakasnim.
Yolcaut ne paničari jer sam uvijek ovdje.
- Nikad ne izlaziš? - Ne.
Moć je moja!
- Izvoli. - Hvala!
Moć je...
- Zdravo! - Zdravo!
Moć je moja!
Braćo Meksikanci, vrijeme je da vratimo ono što je naše.
Da, gospodine!
Ako u ovom odredu ima papaka,
dignite ruku.
Dvojica manje.
Ima li još tko što reći?
Ne, gospodine!
Hodaj!
Tko je to rekao?
Šupčino!
Pusti me!
- Pokret! - Kunem se da to nisam bio ja.
- Odan sam! - Nije me briga. Pokret!
- Je li te tko vidio? - Ne, nitko.
Pokret!
Gdje je Tochtli?
Igra se u svojoj sobi.
Vodite ga.
Pokret.
Hajde, idemo unutra.
Uđi!
Što si mislio da će se dogoditi kada doznamo?
Molim te, nemoj me ubiti. Molim te.
- Kako te prijatelji zovu, Antonio? - Antuco.
Zovu me Antuco.
Upotrijebimo zdrav razum.
- Yolcaute, kunem se da to nisam bio ja. - Prestani.
- Koliko auta imaš? - Što?
Jednostavno pitanje. Koliko auta imaš?
- Tri. - Tri. I koliko kuća?
Dvije.
Jesi li završio osnovnu školu?
Molim?
Odgovori mu, šupčino!
Ne, nisam je završio.
Koliko ljudi bez osnovne škole
imaju tri auta i dvije kuće?
Imam i četvero djece, a najmlađe je beba. Molim te...
Antuco, sjebani smo zbog ljudi kakav si ti.
Ovakva sranja u budućnosti možemo izbjeći
samo davanjem primjera.
Molim te.
Ne.
Ne!
Pico de gallo.
- Vrlo je ljuto. - Quesadille, ljubavi.
Zbilja jest. Želiš li limun?
Malo vode?
- Daj mu crveno. - Ne mogu ni govoriti.
Što si toliko stavio ako znaš da je ljuto?
Imaš mrlju.
Pojačaj.
- Što? - Pojačaj.
...žrtva je bila zaposlenica zoološkog vrta u Hermosillu.
Policija je već stigla u zoološki vrt...
Počivala u miru.
Hrana je za lavove.
Bit će lavlje govno.
U miru počiva samo njezina noga.
...rezultat svađe zaposlenika.
- Evo. - Motiv je još nepoznat.
Imaju li afričke patuljaste vodenkonje u tom zoološkom?
Ne. Sumnjam da će ih ikad imati.
Predsjednik je najavio nove sigurnosne mjere
kako bi se borio s valom nasilja u zemlji.
Vojska će preuzeti...
Zašto je guver na TV-u?
Ne želim da stanovnici to vide kao prijetnju,
nego kao korak na nastavku života u miru.
Dobra večer, mali.
Dobra večer!
Dođi, sine.
Itzpapalotl ti je sačuvala malo tampiqueñe.
Rekla je da je umorna
pa je pošla spavati.
Ali rekla je da je možeš probuditi ako ogladniš.
Pogledaj ih, sine.
Ljepota u kavezu.
Neka Mazatzin tako nazove svoju jebenu priču.
Lav je pojeo ženu u zoološkom vrtu u Hermosillu.
Netko je tu ženu natjerao na samoubojstvo.
Kako znaš?
Uvijek pomisli na najgore pa nećeš pogriješiti.
Mi tigra hranimo truplima?
Što misliš, koliko Meksikanaca ima ovakve životinje?
Bi li nas pojeli kad bi izašli?
Vjerojatno, sine.
Vodenkonji ne jedu ljude.
To je dobra ideja, znaš?
- Odlazak na kratko putovanje. - Ideš na put?
Mi idemo. Ti i ja.
Zašto?
Preporučili su mi da odem na odmor.
Kamo?
Mislim da znaš kamo.
Ne znam.
Da možeš otići kamo želiš, kamo bi otišao?
Prvi put si u avionu. Uzbuđen si?
Mazatzin kaže da je važno da si sretan
kad nešto radiš prvi put.
- Daj mi to. - Zašto?
Ne možeš ponijeti ovaj šešir.
U Africi ću ti kupiti šešir za safari.
I ja sam htio poći, šefe.
Pretaman si. Pomislili bi da si Afrikanac pa te više ne bi pustili.
- Začepi, Miztli. - Popuši mi, idiote.
- Ne još. - Želim vidjeti ulicu.
I ulica želi pogledati unutra.
Šefe. To je guver dobio.
- Iz Hondurasa? - Da.
Winston López. Kakvo je to ime?
Htio sam biti neprimjetan.
- U Hondurasu imaju smiješna imena. - Kako znaš?
Ovo su igrači nogometne reprezentacije Hondurasa.
Mano González, William Murillo i Ruby Caballero.
- Ne znam ni glavni grad. - Tegucigalpa.
Da polomiš jezik.
Ja sam usrani Franklin Gómez.
Ovo je tvoje, Juniore López.
Reci mi, kako se zovem?
- Yolcaut. - Moje ime u Hondurasu.
Winston López.
Dobro. A tvoje?
Junior López.
Moraš upamtiti ta imena.
Kako se Chichilkuali zove?
Franklin.
I kako još?
- Ne sjećam se. - Gómez.
Franklin Gómez.
Oduvijek smo se tako zvali. Jasno?
Ne.
Lako je, sine.
Zamisli da si se rodio u Hondurasu,
da ti je obitelj iz Hondurasa i da cijeli život živiš ondje.
Zamisli da je sve to stvarno.
- Imam li braću i sestre? - Ne.
- A mamu? - Ne.
Vidiš? Ne lažem.
Razmakni zavjesu, Juniore. Na cesti smo.
Sve spremno?
ZRAČNA LUKA KATIMA MULILO
Koliko je sati?
Sad je 14:15.
Na mom satu je 18:15.
Meksiko kasni osam sati. Sunce tamo upravo izlazi.
Ali to je isto sunce.
Isto jebeno sunce, Tochtli.
- Što kažeš na Afrikance? - Ne znam.
Normalni su ljudi, ali crni.
- Ima li crnaca u Meksiku? - Ne.
Ima tamnoputih, poput našeg dragog Miztlija.
- Poznajemo li mi Lópezi Miztlija? - Vjerojatno ne.
- Sve je u redu, šefe. - Idemo.
- Hajde.
Zdravo, g. López. Ja sam vaš vodič.
DOLASCI
John Kennedy Johnson.
- Drago mi je. - Drago mi je, Johne.
- John ili John Kennedy? - Zdravo.
John je dovoljno.
Moj rođak Franklin Gómez i moj sin Junior.
Dobro. Idemo.
Idemo.
Dođi.
- Sjedni naprijed. - Da.
S druge strane je!
Već ste bili u Namibiji, g. López?
Nisam.
Dobro došli u Nacionalni park Bwabwata.
Najveći nacionalni park u regiji.
Na jugu graničimo s Bocvanom. Na sjeveru graničimo s Angolom.
Naše divlje životinje slobodno se kreću iz jedne zemlje u drugu.
Nije poput Etoshe, koji ima ogradu.
Ovdje je otvorenije.
- Životinje su slobodnije. - Johne.
Bez uvrede, došli smo zbog odmora i vodenkonja.
Oprostite.
Nema problema.
- Što misliš o Namibiji, Juniore? - Otrcano.
Zdravo!
TREĆA EPIZODA ISTRAŽIVAČ TOCHTLI
Juniore, što misliš?
- Spreman za lov na vodenkonje? - Da.
Idemo.
Chichilkuali, idemo.
Idemo.
Patuljasti vodenkonji ponašaju se drukčije od običnih.
Patuljasti žive u manjim grupama,
skriveni u rijekama.
Zato ih lovci radije love noću.
Što je rekao?
Patuljaste vodenkonje love noću
jer se danju kriju u rijeci.
To smo već znali.
Jesmo, ali John baš voli govoriti.
Slušaj, Johne.
Nismo lovci. Volimo životinje.
To je dobra strana novca, g. López.
Volite životinju koju želite
u bilo koje doba dana.
Gledaj ih. Dođu na kraj svijeta da bi fotografirali.
Životinje ne izumiru od fotografiranja.
Pičkice.
Hajde, Johne!
Želim vidjeti vodenkonje. Požuri se!
Ulazimo u zonu komfora za divlje životinje.
Ovdje, molim vas, govorite tiše.
Budemo li glasno govorili,
možda ih otjeramo ili postanu agresivne.
Idi tuda! Gle!
Jebote, što je to?
Gle kako skaču!
- Pogledaj! Zebra! - Gdje?
Krdo zebra!
Da. Puno ih je.
Eno Miztlija. I Chichilkualija.
Prestani, mali.
Gle, žirafa!
- Gdje? - Eno!
- Vidim. Vidiš, Chichilkuali? - Pogledaj!
- To je Paula. - Bez perike.
- Perika Paula. - S rogovima.
Evo Itzpapalotl.
Reći ću joj. Dat će ti po nosu.
Čovječe!
Gle koliko ih je!
- To je Mazatzin! - Nema šanse.
Evo još žirafa!
To je ta ista, tata.
Johnsone, misliš li da je ovo zona vodenkonja?
Nije zajamčeno. Mijenjaju lokaciju.
Kad ćemo vidjeti vodenkonje?
Ne znam. Ovaj se pizdun stalno vrti u krug.
Koliko još, Chichilkuali?
- Jesmo li blizu? - Da.
Blizu smo.
To si rekao prije tri sata.
Johnsone, a ako ti platimo više?
- Jako puno? - Ne.
Eno, eno!
- Što je to? - Psi.
Pse lutalice imamo i u Meksiku.
Što radiš?
Pravi muškarac ubija divlje životinje.
Što radiš?
Odakle ti to? Daj mi to.
- Ha? Tko ti je to dao? - Nitko.
- Odakle ti? - Od kuće.
- Jesi li znao? - Nisam.
Našao sam ga u tajnoj sobi.
Zašto mi nitko nije rekao što je u njoj?
- Spremi ga. - Dobro.
Idući mi put reci, sine.
Rekao si mi da u bandi nema tajna i da svi uvijek vide istinu.
Ali nije svaku istinu dobro vidjeti.
Nisam ti pokazao, što ne znači da ne želim da to znaš.
Ne.
Ali neke stvari nije dobro vidjeti.
Dođi.
Idemo, Johne.
U redu je.
Nema vodenkonja.
Sranje.
Mislim da ih danas nećemo naći.
U tom slučaju
hajdemo kući.
Da, idemo.
Pobijedio sam!
Domino smo mogli igrati i doma.
Usrana zemlja.
Tochtli, spavaj.
Nisam umoran.
- Što piju u ovoj vražjoj zemlji? - Amarulu.
Ha?
Amarulu. Ali vidio sam da ima ruma.
- Donesi bocu. - Da.
Što je rum?
Tekila koja se dobiva
od šećerne trske.
Mogu li kušati?
Želiš kušati?
Dođi.
Podigni ruke.
Još nisi spreman.
Kad ti počnu rasti dlake pod pazuhom,
tad ću ti dati da to kušaš.
Vidi ti to.
Naći ćemo ih, obećavam.
Nadam se.
Tko uvijek sve može?
- Yolcaut. - Dobro.
- Ti izgledaš kao taj. - Ti.
Ispunit ću popis želja kad vidim vodenkonje.
Sranje.
Chichilkuali, reci ovom gadu da nam je dosta.
Nismo ništa vidjeli.
Da, šefe.
Hej, Johnsone.
Razumiješ li, Juniore?
Što?
Nešto će se dogoditi.
- Što? - Nešto dobro.
To se zove predosjećaj.
Baš tako, dobar osjećaj.
Ništa se ne događa u ovoj jebenoj šumi.
Svašta se događa, ali mi to ne vidimo.
Takva je priroda. Krije se dok te ne sjebe.
Zašto je stao?
Vodenkonji.
Vidio je nešto. Idi.
Gle, vodenkonji.
Ali ovi su veliki.
Ne, oni kraj obale.
- Eno ih. - Reci mu da ga ne ubije.
Samo će ih uspavati da ih možemo odnijeti u Meksiko.
Moj voljeni i lijepi Meksiko
Ako umrem daleko od tebe
Neka kažu da spavam
I donesu me ovamo
Neka kažu da spavam
I donesu me ovamo
Moj voljeni i lijepi Meksiko
Ako umrem negdje daleko
Od tebe
Meksička glazba popularna je u Hondurasu?
Da, Johne, vrlo je popularna.
Stoljeća kulture, a ljudi znaju samo za Cantinflasa i Brzog Gonzaleza.
- Cantinflas je sigurno guver. - Vodeknonje sad prebacuju u luku.
- Koliko će putovanje trajati? - Nekoliko dana.
Moraju ih hraniti lucernom.
- Lucernom? - Da.
- Kako je to na engleskom? - Ne znam.
Reci Johnu da to sredi.
Imali smo sreću.
Ulovili smo mužjaka i ženku.
Imali smo sreću jer imamo mužjaka i ženku.
Kako ćeš ih zvati?
Ne znam. Moram ime ponoviti stotinu puta.
Cantinflas.
- Cantinflas. - Cantinflas.
Cantinflas!
Gle to krasno nebo, sine.
Tko bi rekao? Tochtli pod afričkim nebom.
- Ja sam Junior. - Vražji Juniore.
Volim te, sine.
Jako te volim.
Volim tvoju ćelavu glavu.
Rekao sam ti da Yolcaut uvijek može.
- Winston. - Molim?
Tako se zoveš.
Da, ali Yolcaut je taj koji uvijek može.
Hajde. Idemo.
- Chichilkuali! - Viči na njega.
Nosimo vodenkonje u Meksiko!
Mužjak je Luj XIV,
a ženka Marija Antoaneta od Austrije.
Izbaci „Od Austrije”.
Tako mi se više sviđa.
Bi li htio da te zovem Junior López od Tegucigalpe?
Ne.
Vidiš?
- Kad se vraćaš? - Uskoro.
Koliko uskoro?
Ne znam, Winston kaže uskoro.
Zvali su iz luke.
Već mi nedostaješ, Tochtli.
I ti meni.
Moramo onamo.
- Kamo? - U luku.
- Tko je to? - John Kennedy.
- Tko? - Vodenkonji su bolesni.
- Vodič. - Moramo poći.
Tochtli, spusti slušalicu.
- Bok. - Prekini. Moramo ići.
Ovdje su, ali bolje je da ne ulazimo.
Zašto?
Bolesni su. Možda i zarazni.
- O čemu govori? - Kaže da su bolesni.
Kako zna?
- Želimo ih vidjeti, Johne. - Nije sigurno.
Otvori.
Pokaži nam, molim te, Johne.
- Ostani ovdje. - Želim ih vidjeti.
- Ja ću prvi. - Ne.
Ne budi glup. Može biti opasno.
Bande si ništa ne taje. Uvijek si govore istinu.
Jesi li siguran?
Zdravo.
Ne prilazite im.
Ne približavaj se.
Tko je Luj XVI, a tko Maria Antoaneta?
Tko je tko, Johnsone?
Više nije važno. Ove životinje su upropaštene.
- Što se dogodilo? - Antraks.
Što?
Vrlo zarazna bolest. Ubija mnogo životinja.
Reci im da ih izliječe.
Već jesam.
Kaže da ih samo mogu uspavati.
Kakali su. Treba to počistiti.
To je jedina opcija.
Ne diraj ih, Tochtli.
Ne diraj!
Trebaju pomoć!
Ne, zakasnili smo. Ništa ne možemo.
- Zašto? - Jer pate.
Životinje pate kad su ovakve.
Ne daj da pate.
Tochtli, ne možemo ništa.
- Zašto? - Zato što ne možemo!
Yolcaut uvijek može.
- Sine. - Yolcaut uvijek može!
Obećavam da ću ti nabaviti druge.
Neću druge. Hoću svoje prijatelje Luja XVI i Mariju Antoanetu!
- I ne poznaješ ih. - Poznajem. Moramo im pomoći!
Ne vidiš da pate?
Ne daj da pate!
Ali pate. Pištolj.
- Ne! - Bolje je da brzo umru.
Uginuli bi do Meksika. Bili bi truli. Shvaćaš?
Putovat ću s njima i paziti na njih.
Van.
Van!
Van.
I ti.
Hajde.
Ponovi što si rekao.
- Ponovi što si rekao. - Što sam rekao?
- Putovat ćeš s njima? - Da.
- Da? - Da.
Vidi! Gledaj!
Pogledaj ih, Tochtli. Ne možeš to.
Kupit ću ti druge. Yolcaut uvijek može.
Lagao si mi.
Sve je jebena laž!
- Idi, Juniore. - Ne, ti idi.
Tochtli, sine, izađi!
Onaj tko izađe je papak.
Kako želiš.
Dovršili ste riječ Meksiko i dobili 50 000...
Šutirao je jer...
Otrcano.
Grozno.
Iste kolonijalne palače...
Otužno.
Krasne rezbarije...
Zlokobno.
...oblik umjetnosti koji je pokazao hrabrost i nehaj za bol.
Bušido je kažnjavao prijevare i izdaju.
Tražio je apsolutnu odanost vladaru
i apsolutnu hrabrost u borbi.
ČETVRTA EPIZODA SAMURAJ TOCHTLI
Koničiva.
Lijep šešir, mali.
Hvala.
Što kuhaš?
Menudo, riba na žaru i tvoje blagoslovljene quesadille.
U Japanu jedu i sirovu ribu.
Da, ali jedu i druge stvari, zar ne, Tochtli?
Ja sam Usagi.
Ne znam što je to.
To znači „Mjesečev Zec”.
Hej, vidi.
Dođi, kušaj ovo.
Usagi ne jede menudo ni quesadille.
- Što onda jede? - Sirovu ribu.
Sveta Marijo!
Pripravit ćeš mi sirovu ribu?
Ne, jer je nećeš jesti.
Pojest ću je. Kunem se Mijamotom Musašijem.
Kim?
Najveći je mačo među samurajima.
Dobro.
Aguachile za Tochtlija.
Usagija!
Oprosti, za Usagija.
Ovaj menudo je ukusan.
- Mamin recept. - Stvarno?
- Kako je Yolotl? - Stara je.
Pozdravi je.
Želiš li još?
- Ne, već sam sit. - Ne.
A ti, kakav ti je aguachile?
Tebi govorim.
Tochtli.
Hej, tebi govorim, sine.
- Zove se Usagi. - Ha?
Sad se zove Usagi. To je japansko ime.
To znači „Mjesečev Zec”.
- Usagi. - Da.
Samuraj je.
U tom ogrtaču izgleda kao pičkica.
Dodaj vodu.
- Da. - Ne.
Bliže sam. Zašto mene ne pitaš?
Guver.
- Što želi? - Pogledajmo vijesti.
Kamo ćeš? Ovdje je televizor.
Obitelj smo.
Poslije te akcije
vojska je otkrila
posmrtne ostatke desetaka ljudi raštrkane po livadi
poznatoj kao Cuesta del Águila,
blizu autoceste koja povezuje Culiacán i Sinalou.
Jesu li ljudski ostaci bolji od trupala?
Jesu, jer nitko ne zna tko su oni bili prije negoli su postali trupla.
Pojačaj, Usagi.
...spasilački tim.
Ne, rekao sam Usagiju.
Daj mu daljinski.
To su prijavili građani i radnici na obližnjim imanjima.
Pojačaj, Usagi.
Dim se diže sa zapaljenih guma.
Tebi govorim.
Dosad su našli deset vreća...
- Tebi govorim, Usagi. - ...s ljudskim ostacima.
Tebi govorim!
Želiš nešto reći? Reci. Ne budi pičkica, Usagi.
Reci, zaboga. Prestani srati!
Zasad nema informacija...
Ne znam kako sam odgojio tako razmaženo derište.
Što misliš da ćeš dobiti time?
Šefe.
Tijela su bila slabo zakopana,
gotovo na površini,
kao da su počinitelji te grozote
htjeli da to bude lako nađeno.
Pronađena su četiri raskomadana tijela.
Tri muškarca i jedna žena.
Quecholli.
- No preliminarno... - Isključi ga.
Kvragu!
Gringosi. Prokleti gringosi, Usagi.
Grozno.
Gringosi kažu
da atomska bomba može ubiti puno ljudi
brzo i bez patnje.
Kao giljotina.
Ne, Usagi, atomska bomba mnogo je okrutnija od giljotine.
Ne samo zato što je oružje masovnog uništenja, nego i mučenja.
Ovdje nemamo atomske bombe. Ali imamo nešto drugo.
- Ovdje u Meksiku? - Ne, ovdje u kući.
Što?
Pa... istinu.
Kako to misliš?
Onu koju nije lijepo vidjeti.
Hej.
Žao mi je zbog vodenkonja.
Životinje se katkad razbole zato što ne žele da ih ulove.
- Yolcaut je izdajica. - Ne, stari.
Donio sam ti dar.
Ne, hvala. Nije mi rođendan.
Znam, ali Usagi se rodio.
Darove dobivaš i za rođenje.
Ako zbilja želiš postati samuraj,
pročitaj ovu knjigu.
Samurajski rječnik.
Ta će ti knjiga pomoći kad odrasteš.
Kako?
Pročitaj je.
- Što je ovo? - To je posveta.
Zašto?
Neki je darovi imaju da bi bili osobniji.
Puno mi značiš, Usagi.
Htio sam da to znaš.
Vidimo se sutra?
Ne.
Uči. Može?
DRAGI USAGI, OTVORI ME, MOLIM TE
Yolcaut UVIJEK MOŽE
Lako je protiv nepostojećih neprijatelja, ha, Usagi?
Pomozi mi da režem korov.
Ne mogu. Režem glave.
Ma svoju ćeš odrezati.
Pazi, mali!
Sviđa mi se kuća. Jako je velika.
Sviđa mi se kako je uređena.
Zdravo.
Sjećaš se Alotl, sine?
Skupa smo živjeli u drugoj kući kad si bio manji.
Bit će ovdje nekoliko dana.
Čujem da se sad zoveš Usagi. Lijepo ime.
Pazi da nekog ne ozlijediš.
Donijela sam ti dar.
Suvenir iz Acapulca.
Kako se kaže?
Dokad ćeš me kažnjavati?
- Ma nema veze. - Ima.
Zahvališ kad ti netko nešto daruje.
Shvaćam da ne želiš razgovarati sa mnom, ali Alotl ti je dala dar...
Hvala, Alotl.
Nema na čemu.
Ovaj klinac.
I ti.
Zašto nisi ništa rekao?
Jer nisam razgovarao s tobom.
- Jesi li ti znao? - Nisam.
Ne, šefe.
Jebeni Mazatzin. Zar nikome nije rekao?
- Možda se nešto dogodilo Yelitzi. - Kome?
Mazatzinovoj ženi. Bolesna je.
Idi vidi što je.
Jebeno ukusno.
Zahvali Itzpapalotl.
Moraš je pridobiti, inače će te ona izgladniti.
Nije istina.
- Hvala. - Nema na čemu.
Uvijek jedeš tako malo?
Kad god nisam gladan.
- Imamo li chiltipine? - Da, idi po njih.
- Hajde, idemo u krevet. - Budi pristojan.
Devedeset, šezdeset, pras, Usagi.
- Začepi, Miztli. - Zašto?
Devedeset, šezdeset, pras.
Jebi se!
Jebeni pisac!
Mamu ti jebem!
Jebi se!
Tochtli, dođi.
- Tochtli. - Čekaj.
Polako. Smiri se.
Sjedni.
Pogledaj me.
Polako.
Smiri se. Zagrli me.
Držim te.
Našli smo Mazatzina.
- Što je napisao? - Sve.
Istinu koju nije dobro vidjeti?
- Da. - Diši.
- O Yolcautu? - Da.
O svima nama.
Svima osim tebi.
Nema Tochtlija u zečjoj duplji.
- A Usagija? - Ne.
Zašto?
- Možda te htio zaštititi. - Od čega?
Ne znamo.
Ubit ću ga.
Ne, ne bih to predložila.
Zašto?
Možeš učiniti samo jedno i dobro to znaš.
- Što? - Nestati.
Barem neko vrijeme.
- Neko vrijeme? - Da.
Nekoliko godina, dok se to što se događa...
- Ne. - Kako to misliš?
Jebeni je pisac, Paula.
Nije jedini, Yolcaute.
Molim?
Kad si razgovarao s guverom?
- Naći ću ga. - Koga?
Mazatzina.
To je glupo.
Danas sve što se pojavi u vijestima brzo izblijedi
i na kraju nestane.
Zajebi to!
Neću nestati, dobro?
- Onda ne razumijem. - Što?
Što radim ovdje?
Da vidim sjećaš li se.
- Čega? - Našeg razgovora.
- Puno smo ih imali. - Jedinog koji je važan.
Naravno da se sjećam.
Dobro.
Popijmo tekilu.
Tko je to?
Samurajev brat.
I on je samuraj?
Ne, gledaj.
Onaj s katanom je samuraj.
- Ovaj? - Da.
Taj, taj bez mača,
taj je brat i nije samuraj.
Nije komplicirano.
Tko je taj drugi?
On je samurajev otac.
- Je li i on samuraj? - Da.
Zašto se bore ako su obitelj?
Govorit ćeš kroz cijeli film?
Bore se za čast,
jer samuraju je samo čast važna.
Kamo ćeš? Film još traje.
Tata.
Tata!
Znaš što, sine?
Jednog ćeš dana to morati učiniti sa mnom.
Što?
Čekam te u krevetu.
Testiranje. Jedan, dva, tri.
- Koju si riječ danas naučio? - Ostavka.
Ništa ne čujem!
Zdravo!
Zdravo. Testiranje.
- Zabava je počela. - Odmah dolazim.
Danas želim da se zoveš Tochtli.
Zašto?
Jer se tako zoveš.
Ali zovem se Usagi.
Dođi.
Zoveš se Tochtli, kao i tvoj djed.
Nisi Japanac. Meksikanac si.
- Shvaćaš? - Da.
Dobro. Presvuci se.
Muž te ne voli kao ja
Još jedno?
Još jedno.
Koliko glazbenika?
Moj je tata govorio
da pravi muškarci ne govore puno.
Dajte, šefe!
I ne volimo biti u središtu pozornosti,
ali danas želim reći nešto što se nadam da već znate.
Jedina ste nam obitelj.
Što uključuje i nove prijatelje iz benda.
- Bravo. - Bend Soyatita.
Prava je obitelj
ona koju odaberemo
i polako gradimo.
Braća i sestre ste nam.
Želim da ovo bude naša noć, naša zabava.
Želim da u krevet odete pijani.
Itzpapalotl, i ti.
I ti.
Želim da u krevet odete znajući da vas volimo.
- Jako vas volimo. - I mi vas.
- I da smo zauvijek zahvalni. - Volimo te, Tochtli.
Rasplakat ću se. Sretna Nova godina svima!
Sretna Nova godina!
- Sretna Nova godina! - Živjeli!
Brzo pojedite i nastavite svirati!
Vrijeme je, sine.
Za što?
Pokaži mi ruke.
Dobro pogledaj.
Čovječe.
Da vidimo.
Uzmi.
Ne, ovom rukom. Tako.
Čvrsto drži.
- U koga pucamo? - U zrak, Tochtli.
- Samo u zrak? - Samo u zrak.
- Sviđa li ti se? - Da.
Ne taj.
Gle,
svake godine zapisat ćemo što više ne želimo u životu
i danas to spaliti.
- Imaš jedan? - Da.
- Stavi to tamo.
Kad ćemo ih spaliti?
Evo, ode.
Stigao je pozole!
Napokon!
Neka izgori.
Nikad se neće vratiti.
Zapiši sve. I sve ćemo spaliti.
Što radite?
- Tjeramo nesreću. - Niste čuli da je stigao pozole?
Pomozi da poslužim.
- Idemo. - Idemo.
Ja sam to trebala skuhati.
- Živio. - Živjela!
Već si pijana?
Nisam.
Malo jesam.
Dodaj mi jednu zdjelu i kutlaču.
Evo.
- To je guver! - Idi po tatu.
- Da! - Odmah! Trk!
Tata!
Tata! Tata!
Što se dogodilo, sine?
- Guver! - Što?
- Guver! - Što s njim?
- Ovdje je. - Što?
Tochtli!
Vidio si Tochtlija?
- Nisam. - Pusti životinje!
Tochtli!
Tochtli, dođi!
- Kamo? - Trči!
Mamu ti jebem!
Hajde, gadovi!
Hajde, ovuda!
- Pazi! - Ovuda!
- Dođi! - Idemo!
Hajde!
Mamu vam jebem!
Uđi, mali!
Uđi, dušo!
Kamo ideš?
Vidjet ćete, gadovi!
Najebali ste!
Mamu vam vojničku!
Na pogrešnu ste se babu namjerili!
Dodaj mi pištolj!
- Gadovi! - Gdje je Tochtli? U zaklon.
Ulazi, sine!
Hajde!
- Alotl. - Tu si.
- Dođi. Bježi! - Bježi!
Sagni se.
Bježi! Idi!
Tata!
- Trči u sobu sa šeširima! - Bježi.
- Kamo? - Tuda!
- Trči. - Ovamo.
Hajde.
Pomozi mi.
- Uđi. - Ne.
Idi s Alotl. Ona će sve srediti.
Poslušaj me.
- Vidimo se na drugoj strani. Bježi. - Kad?
Moram ostati.
Moram pomoći ljudima vani.
Tochtli, dijete si. Nisi ti kriv.
- Dijete sam, ali nisam papak. - Znam da nisi.
Ali ljudi ne znaju da si ovdje. Ne znaju da postojiš.
Shvaćaš?
Ne.
Tochtli,
ovu sam palaču izgradio za tebe.
Da bi bio slobodan,
ali više ne možeš biti.
- Ne boj se. - Hajde!
Upamti, Yolcaut uvijek može.
Idi.
Tata, dođi s nama.
- Dolazim, sine. - Tata!
Hvala.
Može.
- Kamo idemo? - Naći se s prijateljima.
- Čijim? - Poslije ću objasniti.
Drži ovo. Stani.
Sjedni.
Hajde!
Drži se. Čvrsto!
- Bježi. - Kamo?
Onamo, do stuba!
Popni se prvi.
Moraju te vidjeti.
Idi gore.
- Požuri se! - Kamo?
Onamo. Trči!
Pascuale!
- Pascuale! - Gospođo.
- Zdravo. - Trebate li što?
Ne, hvala.
- Idi. Nema vremena. - Dođi.
Dobro. Ovo je od nas.
- Što je to? - Tode.
Tode, ne budi nepodnošljiv.
Tode.
- Sviđa li ti se? - Da, hvala.
Možemo to zajedno graditi.
Otvori sad moj.
- To je lopta. - Znam.
- Možemo se igrati vani? - Nije tvoj rođendan. Timmyjev je.
Ovo je posljednji dar. Od Paule je.
Perike Paule?
Da.
EPILOG YANKEE TOCHTLI
- Lijepo. - Daj da te slikam.
Lijepo izgledaš.
POŠTA
- Bok. - Hej, dečki!
Još jedan dar za Timmyja?
Timmy...
Lijepo.
Dobro, dečki, idemo.
Pazi kuda hodaš.
Dajte dostavljačima mjesta.
Evo.
Tako.
Još. Tako.
- Dečki, budite oprezni. - Da.
Što je to?
Još ne znamo.
Naručili smo još nešto?
LOMLJIVO
Ne znam.
Bože!
Koji je to vrag?
Pomisli najgore i nećeš pogriješiti.
- Čekaj, je li to stvarno? - Ne diraj, Tode.
Prijevod titlova: Ivan Zorić