TE VAGY A VÉGZETEM
Maga sír?
Maradjak vagy menjek el?
Szeretném, ha elmenne.
Szeretném…
ha velem jönne.
A szentélyt elbontották.
Mi megbeszélnivalónk van?
Van egy ajándékom.
Akadályozta a munkám, most meg ajándékot ad?
Nem kell. Tiltja a korrupcióellenes törvény.
Az erre nem vonatkozik.
Csak visszaadom, ami a magáé volt.
Ki mondta, hogy ez a fekete minikoporsó az enyém?
Eun-wol sámán.
Ja, az a kedves hölgy.
Nagyon kedvesnek tűnt.
Nem kell a ládikó.
Engedélyt adott a bontásra.
Visszautasítja a megmentője ajándékát?
Mi van benne?
Nyissa ki! A magáé.
Nem akarom.
Olyan, mintha csontok lennének benne.
Inkább ereklyék, mint csontok.
Vagy egy Shin Yun-bok-festmény.
Jöjjön! Elviszem.
Ne fáradjon!
Nem fogadok el fuvart olyanoktól, akiket alig ismerek.
Nehéz lehet tömeg-közlekednie.
A buszsofőrök és a taxisok elég távolságtartók.
A faládikó miatt
ajánlkoztam, nem maga miatt.
Mert ez egy antik darab, lehet vagy 300 éves.
Hívjon fel, ha kinyitotta!
Engem is érdekel, mi van benne.
- Megteszi, ugye? - Hát persze.
Remélem, talál egy buszsofőrt, akit jól ismer, és hazaviszi.
Fogok egy taxit!
Annyira beképzelt!
Ne aggódjon az apja miatt!
Kihajózott a hatalmas óceánra.
Be akarta utazni a világot.
Teljesült a kívánsága.
Kicsikém!
Nagyon magányos lehet.
Milyen elkeserítő!
Ostoba emberek veszik körül.
Nem látják, milyen melegszívű.
Annyira kedves volt.
Csak nem adna valami bizarr dolgot.
Vajon elvigyem az Ereklyevadászokba?
Talán tényleg Shin Yun-bok festménye?
Nem találgatok.
Először kinyitom.
Mi van ezzel?
Jesszus!
Ha így fenn hordod az orrod,
menj a francba!
FALÁDIKÓ
JANG SIN-YU
Miért hívogat ilyen későn?
Saját magát okolja!
Kinyitotta a ládát?
Nem.
Miért nem?
Akartam, de nem ment.
Szét akartam vágni egy baltával, de nem tudtam. Miért?
Mert nincs baltám.
Részeg?
Két sörtől még nem rúgok be.
Senki sem nyílik meg nekem.
Még a lakat sem.
Miért csinálják ezt velem?
Fiam!
Gyere, töltsd velem az estét!
Épp telefonálok.
Megyek, ha végeztem.
Tegye le a sört, és nyissa ki a ládát!
Ha megvan, hívjon fel!
De jó valakinek,
hogy ilyen jó fej anyja van.
„Töltsd velem az estét!”
Jó reggelt!
Nincs benne semmi jó.
Rettenetesen hasogat a fejem.
Azt hittem, csak az arcom öregszik, de most már a testem is.
Hong-jo, hoznál a boltból
valami innivalót másnaposságra?
Persze.
Nem kell, hagyja csak!
Nem gond, gyors leszek.
És ha panaszt tesz a könyvvizsgálati részlegnél,
hogy magánügyben szaladgáltatjuk?
Gong úr…
Már el is készült a jelentéssel?
Fáj a fejem, majd később elolvasom.
- Oké. - Miért? Talán később nem jó?
Olyan dacosan néz rám
a nagy szemeivel.
Dehogy.
Elmegyek megrendelni a virágokat.
Közben meg is ebédelek,
miattam ne aggódjanak!
Együnk levest 11-kor, hátha segít a másnaposságon.
Mindig ilyenkor kerítjük sorra.
Legkésőbb a jövő héten ki kell függesztenünk őket.
Ráadásul a polgármester azon az úton jár munkába.
Nagy bajba kerülhettem volna.
Ez álló muskátli.
Ez meg körömvirág, völgycsillag,
narancssárga muskátli, rózsaszín muskátli.
Van sokféle.
Válogasson kedvére!
Délután találkoztam Seo ügyvéddel.
Elvesztettük a pert a Haum ellen.
- Megint? - Az alkalmazásunkban álló ügyvédek
a perek 60%-át elveszítik.
Ez 12 milliárd vont emésztett fel a költségvetésből.
A köztisztviselőknek külsős ügyvédekkel kell dolgozniuk, ami idő- és pénzpazarlás.
A következőt javaslom:
vegyünk fel egy jogtanácsost, akinek a széke egy éve üresen áll.
Elég, ha két ügyvédi irodát megtartunk, és felveszünk egy jó ügyvédet.
Sokkal költséghatékonyabb.
Jó ötlet.
De vajon idejönne egy jó ügyvéd, aki még megfizethető is?
A munkabér eléggé…
Olyan kell, akit nem érdekel a pénz.
Létezik ilyen ember?
JOG-ÁSZ ÜGY. IRODA
„Minden fájdalom és átok véget ér.”
„Felbukkant a láda tulajdonosa.”
A láda
Lee Hong-jóé.
De Hong-jo
nem telefonál.
Mit akar?
Kinyitotta?
Nem. Még nem.
Miért nem?
Más dolgom volt.
Néni!
Nem ülhet a hintába.
Egyedül eszik a játszótéren?
Nem tudja, mit csinál egy köztisztviselő.
- Minden… - Nem is kell tudnom, igaz?
Mikor végez?
Nem is tudom.
- Lehet, hogy túlórázom. - Ma ne túlórázzon!
Igyekezzen haza, és nyissa ki, amint hazaér!
Hívjon, ha megvan!
Nem mond semmit?
Nem akarom felhívni magát.
Még Aladdin is udvariasan kérte a dzsinnt.
De maga távolról sem az.
Akkor megkérem udvariasan.
Kérem, nyissa ki a faládikót még ma!
És utána, kérem, hívjon fel!
Rendben, akkor majd átgondolom, és…
Halló!
Lerakta?
Hé!
Mondtam, hogy ne üljön bele.
A fenébe!
Három évvel vagy idősebb nálam?
Honnan tudnád?
Míg én a könyvtárban voltam, te folyton kint lógtál.
Szorgalmasan tanultam.
Éjjel-nappal.
A könyvtár előtt kosaraztatok.
Jó nagy hanggal.
És most kártérítést akarsz követelni rajtam?
Nem, azért jöttem, hogy felvegyelek.
Tudod, mennyit keresek?
Nem, és nem is akarom.
Annyit úgysem tudnánk fizetni. De…
nem tudtam, hogy ilyen pénzéhes vagy.
Nem vagyok pénzéhes.
De nem kell olyan munka, ami nem motivál.
Köztisztviselőknek tanácsot adni,
peres ügyekben segédkezni.
Nagy cégeket kezelni.
Nagyvállalatok egész sorát,
akik illegális ügyletekkel adómilliárdokat csalnak el.
Dönts minél hamarabb,
hogy tudjam, keressek-e mást.
Megkérdezhetem,
hogy azoknak a nagyvállalatoknak
Haum is az egyike?
Természetesen.
Egy, kettő, három, négy,
öt, hat, hét, nyolc, kilenc, tíz, tizenegy.
Tudtam. Ez a sors keze?
Kwon úr is túlórázik.
HONG-JO KÖZTISZTVISELŐ
Mit akar?
Azt mondta, ne túlórázzak, erre maga is túlórázik.
Nem az arca az, amit látni akarok.
Pontosan.
Facetime-ozzon a faládikóval!
Nézze meg a saját szemével!
Furcsa a lakat.
Nincs rajta lyuk.
Nem egy széf kinyitására kértem.
Képtelen kinyitni egy pici zárat?
Ezért most újra megpróbálom.
Erő helyett az eszemet fogom használni.
És most jól figyeljen, mutatom.
Nyílj ki!
Látja? Akármilyen erősen dörzsölöm, nem nyílik.
Nem jön elő a dzsinn.
Jöjjön egy másik módszer!
Szezám, tárulj helyett,
faládikó, tárulj!
Nézze! Nem nyílt ki.
Még nem fejeztem be.
Abrakadabra!
Hókuszpókusz!
Lehet, hogy Kínából való.
Csing-dinasztiabeli.
Így meg fogok őrülni
Kedves és gyengéd voltam
De maga az őrületbe kerget
Gonosz lettem
Ráolvasok a faládikóra Ami úgy néz ki, mint maga
Faládikó, nyílj ki !
„Abrakadabra.”
Még varázsigét is mondtam.
De nézze!
Nem nyílt ki.
- Akkor… - Várjon!
Még a kutyák is tudnak várni.
Nem ugatnak és nem követelnek kaját.
Én nem vagyok kutya.
De azt mondta, olyan.
Vagyis maga egy kutya.
Várjon!
Majd én hívom.
Amíg nem keresem, ne hívjon!
Megértette?
Nincs értelme várni.
Mindent megpróbáltam.
Ezt nevezi ajándéknak?
De ne félj, nem doblak ki.
Tudom, mennyire fáj, ha magadra maradsz.
Jó napot! Üljenek le!
Hallom, Jang úr beiktatott egy záradékot
cserébe a múltkori
incidens eltussolásáért.
Sajnálom!
Nem viselkedtem
cégtulajdonoshoz méltóan.
Őszintén bocsánatot kérek
hogy goromba voltam… magukkal, uraim!
Ez megteszi őszinte bocsánatkérésnek?
Sajnálom!
Igazán sajnálom!
Bocsánat.
Fogadják őszinte bocsánatkérésemet!
Istenem!
A pia kihozza belőlem az állatot.
Le kéne tennem az italt. Igaz?
Csakhogy cégvezetőként ez nem olyan könnyű.
Légy nagylelkű, légy elnéző!
Oké?
Menjenek vissza dolgozni!
A munkámat otthagyva siettem ide. Kitalálok.
Jó utat!
JOG-ÁSZ ÜGYVÉDI IRODA AZ ÖN JOGI PARTNERE
Hé!
Tudja, mennyit költöttem az órákra?
Kettő, négy, hat, nyolc.
A vezérigazgatóéra és a magáéra is. Faszom!
500 millió vont, a fenébe is!
Akkor miért…
nem hajol meg előttem?
Mert már nem dolgozom itt.
FELMONDÓLEVÉL
Beadtam a felmondásomat.
Jang Sin-yu, mit csinálsz?
Egy ügyvéd, vagy a legnagyobb ügyfele.
Melyiket választja?
Ez forró.
Rémes az íze.
Mit művelek?
Kettő, három…
Biztos az előtét romlott el.
Jól vagy?
Az ilyesmit bízd rám!
Miért álltál neki?
Azért, mert…
te nem vagy itt.
Kérlek,
gyere, segíts?
A kórházból jössz?
Kiváltottam, amit dr. Kim felírt.
BETEG NEVE: JANG SIN-YU
Hallom, felmondtál.
Pihend ki magad!
Egyelőre ne állj munkába máshol!
A gimi alatt
azt hittem, hogy meg fogsz halni.
Most mégis élsz és kutya bajod.
Te gyógyíthatatlan vagy.
Én nem voltam az.
Lazíts kicsit…
és nősülj meg!
Édesem!
A házassággal traktálod? Miért?
Én nem akarom, hogy elmenjen.
Ráérsz a nősüléssel!
Nézz csak rám!
A házasság tönkretette az életemet.
Hallgass már!
Nem tudsz semmit.
Mit nem tudok?
Én is tudom,
hogy Sin-yu felmondott.
Mindig lustálkodsz idehaza.
Ezt meg honnan veszed?
Talán láttad?
Honnan tudod, hogy lustálkodom vagy serénykedem?
KWON JAE-GYEONG, POLITIKAI TANÁCSADÓ
ONJU
Mi lehet ez?
ÉGI VARÁZSIGÉK
Micsoda?
„Égi varázsigék.”
Ez meg mi?
Egy képregény koppintás?
„Bevezető.”
„Én, Aeng-cho, csoszoni sámán
írtam ezt a varázskönyvet,
miután szert tettem a titkos képességre
életem vége felé.”
Ez egy varázskönyv?
„Csak én és az általam választott személy
varázsolhat belőle.”
„Parancsolatok.
Csakis tiszta és ép hozzávalókat használj!”
Felejtős.
„Varázsige a gyermekáldáshoz.”
Ez is felejtős.
„Varázsige a sikeres vizsgához.”
„A jó szerencséhez.”
„Szép bőrhöz.”
„Fiatalító.”
„Szerelmi bűbáj.”
Micsoda badarság!
Szóval, ha követem, amit Aeng-cho írt,
gyermekáldás ér, megszépülhetek,
szeretőt szerezhetek, és így tovább.
Ez ostobaság.
A lámpásból előjövő dzsinn is hitelesebb.
Miért nyitottam ki?
Igazságtalan vagyok.
Miért hiszek inkább a nyugati mágiákban, nem a koreaiakban?
SZERELMI BŰBÁJ
Ez tetszik.
„Szerelmi bűbáj.”
Mit keres itt?
Kinyitotta?
Mondtam, hogy várjon!
Egy hétig váratni egy kutyát állatkínzás.
Egy napnál tovább a border collie sem bírja.
Képes volt emiatt idejönni?
Dolgozni jöttem.
Az irodája Gangnamban van.
Munkaügyben jött?
- Előbb válaszoljon! Kinyitotta a ládát? - Nem.
Akkor adja vissza!
Szerintem nem a magáé a faládikó.
Téved. Szerintem igenis az enyém.
- Kinyitotta? - Nem nyitottam ki. Kinyílt.
Miért nem hívott fel?
Mondtam, kinyílt. Nem én nyitottam ki.
Ügyvédként tudnia kéne a különbséget.
Mi volt benne?
- Egy könyv. - Egy könyv?
Röhejes volt.
Valami Aeng-cho nevű sámán írta.
Azt állítja, aki követi a leírtakat,
megszépül és gyereke lesz.
A varázsigéi beteljesítik a kívánságokat.
Fejtse ki részletesebben!
Nem tudom. Semmi értelme.
Teljes képtelenség.
Olvasni is nagyon nehéz.
Mintha ősi koreai nyelven lenne a Csoszon-dinasztia idejéből.
Ismerik egymást?
Nos…
A szentély lebontatása kapcsán ismerem.
Övé a telek.
Értem.
Mi történt magával?
Zúzódás van a homlokán.
Ennyire látszik?
Próbáltam elfedni sminkkel.
Miért simítja a haját a füle mögé?
Menjünk fel!
Rám vár a polgármester úr, ugye?
Mondtam, hogy dolgozni jöttem.
Ez az első napom a városháza ügyvédjeként.
Vajon kirúgták?
Jó reggelt!
Hong-jo!
- Igen? - Netalán…
ismered Kwon Jae-gyeong urat?
Hát…
Ki ne ismerné Kwon urat a városházán?
Mindenki csak PV-ként emlegeti.
Szóval nem ismered személyesen.
Akkor miért posztolta ki ezt?
Micsodát?
Valaki nyilvánosan megdicsért a városháza fórumán.
De az a helyzet,
hogy a posztoló maga Kwon úr.
Ő nem ér rá egy kilencedrangú köztisztviselőt dicsérgetni.
Másvalaki írhatta.
DICSÉRETET ÉRDEMEL
Kwon Jae-gyeong.
Ez egy gyakori név.
Mi ez az anomália itt?
KWON JAE-GYEONG
DICSÉRETEK
DICSÉRETBEN RÉSZESÍTEM LEE HONG-JÓT
Mi történt magával?
Zúzódás van a homlokán.
Neked is tetszik PV?
Nem, én…
Állj be a sorba!
Utánam jössz,
te leszel… a 102-edik.
Oké.
Tökre elpirultál.
Tényleg?
Tetszik.
Egyszerű
és rendezett.
Ő Park Gi-dong a jogi osztályról.
Ő foglalkozik a jogi ügyekkel.
Park úr, szóljon a többieknek,
hogy peres ügyekben Jang urat keressék!
Megbeszélésem van, megyek.
Köszönöm.
A névtáblája.
Örvendek!
Úgy egy hónapig nehéz dolga lesz.
A munka nem könnyű.
Nagyban eltér más ügyvédi irodákétól.
Értem.
Összeszedné az elődöm által kezelt összes dokumentumot még ma,
hogy felkészülhessek?
Nem kell sietnie.
Egy ideig úgysem fog senki konzultációra jelentkezni.
Nem bíznak egy kezdő jogtanácsosban.
Az jó. Úgyis van egy sürgős személyes elintéznivalóm.
Valami Aeng-cho nevű sámán írta.
Azt állítja, aki követi a leírtakat,
megszépül és gyereke lesz.
A bűvigéi beteljesítik a kívánságokat.
A CSOSZON-DINASZTIA ÍRÁSOS EMLÉKEI
A CSOSZON TÖRTÉNELEM ARCHÍVUMA
EREDETI DOKUMENTUMOK
AENG-CHO
KOREA TÖRTÉNELME
7. HYOJONG KIRÁLY VALÓS FELJEGYZÉSEI
FORTÉLYOS SÁMÁN, AENG-CHO
AENG-CHO EGY NŐI SÁMÁN. TITOKZATOS.
Aeng-cho egy létező személy volt.
Aeng-cho gyilkosa
Jang Mu-jin volt.
DICSÉRETBEN RÉSZESÍTEM LEE HONG-JÓT
Itt maradt lógatni a lábát?
Ezért is kap túlórapénzt?
Megijesztett!
Szó sincs róla!
ZÖLD LEVEGŐ ONJU
Hazaviszem.
Már megmondtam.
Alig ismerem magát.
Hogy kerülhetnénk közelebb egymáshoz?
Ha együtt eszünk? Ha fogjuk egymás kezét?
Árulja el, mit tegyek,
hogy közelebb kerüljünk egymáshoz!
Miért akar közel kerülni hozzám?
Látni szeretném…
a varázskönyvet, ami a ládában volt.
Hát erre megy ki a játék.
De nem engedhetek be egy férfit késő este.
Nem mondtam, hogy bemegyek.
Holnap visszaadom.
Hazafelé menet beugorhatnék elolvasni?
Ám legyen!
Akkor taxinak tekintem.
Nem arra parkolok.
Előre szólok.
Nem gondolhatja meg magát.
Nekem adta.
Azt mondta, hogy semmi értelme.
Meg akarja tartani?
Szó szerint ezt mondta, amikor odaadta:
„Visszaadom, ami a magáé volt.”
Jobbra!
Álljon meg itt!
A buszmegállóban lakik?
Innen gyalog megyek a sikátoron át.
Autóval tovább tart.
És a fuvardíj?
Ha taxizik, fizessen!
Mennyivel tartozom?
Tekintse adománynak!
Istenem!
Annyira kibírhatatlan!
Cheong-ah!
Hé, Cheong-ah!
Cheong-ah, merre voltál?
Cheong-ah!
Cheong-ah, hová mész?
- Mit művel? - Gyere ide!
Mi ütött magába? Ne bántson!
- Nem én vagyok! - Cheong-ah!
Cheong-ah!
Mit akar?
- Cheong-ah! - Összetéveszt…
Ki maga?
Miért nem várt meg?
Mondtam, hogy várjon meg.
Miért ment előre egyedül?
Bocsánat!
Miért jött utánam?
Unatkoztam.
Most már elengedhetem a kezét?
Egyébként…
nem tudja, hogy kell panaszt benyújtani?
Ha kiégnek a lámpák, cseréltesse ki őket!
Azt mondták, várjak. LED-re cserélik őket.
Akkor kérje meg egy családtagját, hogy hozza haza!
Nincs családom.
Amióta áthelyeztek a városházára, egyedül eszem.
Otthon egyedül eszem,
nem akarok a munkahelyemen is egyedül enni.
Azt hiszik, baj van velem.
Egyedül él itt?
A tulajdonosok az elsőn laktak.
De vidékre mentek gazdálkodni.
Köszönöm az előbbit.
Mindjárt lehozom.
Nem akar feljönni egy kicsit?
Nem ezt ígérte.
Megkért, hogy miután láttam a könyvet, cserébe cseréljem ki az előtétet.
Nem.
Azt mondtam, megmutatom a könyvet, ha kicseréli az előtétet.
És ha áramütés ér?
Kesztyűben van.
És ha felrobban?
Vajon melyik vezeték megy ide?
Ha nem megy, jöjjön le!
Nem erről van szó. Csak több idő kell.
Olyasmit csinálok, amit még soha.
Sosem csináltam ilyet,
de ha valamit egyszer elhatározok, semmi…
Na tessék!
Ne játssza meg, hogy fáj a keze!
Nem játszom meg. Tényleg fáj.
Meg sem csinálta, máris jajgat, így nem fog menni.
Úgyhogy jöjjön le!
Kérek egy pohár vizet!
Istenem!
Van egy ötletem.
Hívjon szerelőt!
Senki sem használ ilyen égőt.
Az utcán is LED-lámpák…
Olvassa el!
Nem mintha olyan nagy szám lenne.
Olvassa, hadd nevessek!
Tudja,
mással megosztva minden viccesebb.
ELŐSZÓ
Már a cím is mókás.
Azt hittem, valami képregény koppintás.
Hát nem vicces?
Az egész könyv vicces,
de a „Szerencsehozó bűbáj”
a legviccesebb.
Tíz évig kell nevelni egy bozontos kutyát.
Hát nem röhejes?
Csak nekem az?
„Gyógyító bűbáj.”
„Ez a bűbáj kigyógyít a betegségedből.”
Látta a varázskönyvet, úgyhogy most menjen!
Lee Hong-jo!
Szeretnék valamit.
A magáé lehet az összes varázsige.
Csak egyet kérnék el,
ha lehet.
Melyik varázsigét szeretné?
Ne aggódjon!
Nem a Szép bőr bűbájt.
Azt nem is adtam volna.
Úgy veszem, hogy beleegyezett.
- Na de… - Hong-jo!
Tegyen meg valamit!
Oké.
Nem, nem szükséges.
Előbb benézek apához.
Furán venné ki magát, ha Jae-gyeong is jönne.
Oké. Találkozunk az étteremben.
Sin-yu!
Lehet, hogy késni fogok.
Nem. Később beszélünk.
Mit csinálsz te itt?
Ugyanezt kérdezném.
A polgármester lánya vagy?
Igen.
Milyen érdekes!
Csak neked.
Hong-jo!
Nem vagyunk olyan jóban, hogy együtt teázzunk.
Talán már késő, de sajnálom.
Bocsáss meg!
Mi ez a hirtelen megbánás?
Nem csak neked volt nehéz.
A tengerentúlra mentem,
nem ismertem senkit, nem voltak barátaim.
Magányos voltam.
Magányos voltál, mert a tengerentúlra mentél tanulni?
Mondtam, hogy sajnálom.
Pech.
Mert kétlem, hogy megváltoztál volna.
Úgyhogy nem hiszek a bocsánatkérésedben,
és nem fogadom el.
- Hong-jo! - Várjon!
Maga soha életében nem hibázott?
Bocsánatot kért. Fogadja el!
Maga semmit sem tud.
Egyvalamit tudok.
Azt, hogy miért kell egyedül ennie.
És lehet, hogy a hiba nem másokban keresendő.
Menjünk!
Áthelyezték egy másik gimibe.
Az apja sofőrként dolgozott.
A diákok folyton cikizték, mert egy félszuterénben lakott.
Megszántam, és barátkozni kezdtem vele.
De elvette tőlem a szerelmemet.
Majd belebetegedtem.
Megszakítottam vele a kapcsolatot,
ami elég csúnyán végződött.
A szüleim akkor váltak el,
ezért túl érzékeny voltam.
PARK JU-WON FÉLRELÉPETT EGY GOLFOZÓVAL
Ez meg mi?
Te jóságos ég!
Park Ju-won félrelépett!
Mi?
„Egy szép, fiatal golfozóval.”
Két éve csalta a feleségét. Vannak fotók is.
Ez megőrült!
- Mutasd! - Uramisten!
Ma asszony emiatt vett ki szabadságot?
Nem sűrűn megy szabadságra.
EUN-YEONG SZABIN VAN
Igazad van.
- Jaj, ne! - Legyetek csendben!
GREENWAY
Hé! Hagyjuk abba a munkát és menjünk beszélgetni!
Oké.
Amikor Eun-yeong férjhez ment,
én próbáltam megállítani.
Látszott rajta, hogy csélcsap.
És tessék, meg is csalta.
Igaza van.
Egyvalamit tudok.
Azt, hogy miért kell egyedül ennie.
Egyébként,
nem kéne felhívnunk Ma asszonyt?
Úgy aggódom érte.
Jól ismerem, nem akarná, hogy felhívd.
Csatlakozhatok a csapatvacsorához?
Megijesztett!
Tapintatlanabb, mint gondoltam.
Ez nem csapatvacsora.
Megbeszélést tartunk.
Hadd vegyek részt
a megbeszélésen!
Hong-jo!
A mai nap nem a legalkalmasabb.
Ma mondtak nekem valamit, ami elgondolkodtatott.
Mindenki követ el hibát.
Milyen mértékben tartozunk bocsánatkéréssel?
Milyen mértékben tartozunk megbocsátással?
Mi ez az egész?
Sajnálom a múltkori esetet!
Bocsánatot kérek!
A harmadik napom volt köztisztviselőként.
Nem tudtam, hogy az édesanyja aznap hunyt el.
És azt sem, hogy a borítékban vigaszpénz volt.
- Ha tudom… - Üljön le!
- Tessék? - Fogja be és üljön le!
Nahát, Kwon úr!
Maguk is ilyen helyen tartanak csapatvacsorát?
Maga aztán igazi jellem!
És ő kicsoda?
Nem olvasta az e-mailt?
Ő Jang Sin-yu ügyvéd, az új jogtanácsosunk.
Élőben sokkal jobban néz ki.
Annyira jóképű, hogy fel sem ismertem.
A sors akarta, hogy találkozzunk.
Együnk együtt!
- Nem… - Toljuk össze az asztalokat!
Oké.
- Gyerünk! - Oké!
Jöjjön!
Elnézést!
Megöl a kíváncsiság.
Kérdezhetek valamit?
A Hong-jóról írt dicséretet a városháza fórumán
nem maga tette közzé,
ugye?
De, én posztoltam.
Micsoda?
Gyakran jártam a körzeti megbízottnál.
És tetszett, ahogy a panaszosokkal bánt.
Miért dicsérted meg ezért?
Köztisztviselőként köteles kedves lenni a panaszosokkal.
Elnézést, mennünk kell.
Mi? Miért…
Miért megy el?
Mit tegyünk?
Nagyon részegnek tűnik.
Mitévő tegyek?
Teljesen félreismertelek.
Bolondnak néztelek.
Pedig rafkós vagy.
Ne csábítsd el a városháza dolgozóit!
A közszolgálat
nem könnyű. Ezt tartsd észben!
Skacok!
Talpra!
A második kört én állom!
Remek!
Menjünk karaokézni!
Óvatosan!
Te meg hová jössz?
Megbeszélésünk lesz.
Menj szépen haza!
Viszlát holnap!
Menjünk!
Holnap találkozunk.
- Gyerünk! - Igen.
Hong-jo!
Velem jönne egy pillanatra?
Persze.
Ezt magának vettem.
Miattam piszkos lett a blúza.
Már kimostam, semmi baja.
Azért köszönöm.
Valahányszor látom, elpirul.
Ez örökletes dolog?
Nem.
Csak azok előtt pirulok el, akiket kedvelek.
Amit az imént mondtam, úgy hangzott, mint egy szerelmi vallomás?
Igen, úgy.
Nem az volt?
Nos…
Tulajdonképpen,
de.
Fogalmam sem volt róla, hogy maga is
érdeklődik irántam.
Őszintén szólva,
amióta a Városi Hivatalban dolgozom, én…
Én is kedvelem magát.
Tényleg?
De csak mint embert.
Ha valaki dicséretet érdemel, kiposztolom a fórumon.
Ha összekoszolom valaki ruháját, újat ajándékozok neki.
Felejtsük el az imént történteket!
Remélem, nem hoz majd kínos helyzetbe, ha találkozunk.
Értem.
Miben tett kedvére az a fiú?
Tollat vett magának,
vagy ttokpokkit?
Miről beszél?
Kíváncsi voltam, miért lopta el a legjobb barátnője szerelmét.
Most már értem, miért.
Maga az a típus, aki örül
a legapróbb kedves gesztusnak is,
és spontán megvallja az érzelmeit.
Mit tud maga rólam?
Mit?
Azt, amit látok.
Igaza van.
A legapróbb kedves gesztusnak is örülök.
Mert senki sem kedves hozzám.
Most örül?
Igaza van.
A legapróbb kedves gesztusnak is örülök.
Mert senki sem kedves hozzám.
Most örül?
Nagy hírem van.
Emlékszik Lee Hong-jóra?
Hoztam innivalót.
Köszönöm.
Uram, nem fáradt még?
Köszönöm.
- Üdv! - Mi járatban van?
Ellenőrzöm a munkát.
- Jól haladnak? - Igen.
Amint ez az oldal kész, végeztünk.
Besegítek.
Arra semmi szükség.
Annyira szépek.
- Bepiszkolódik a ruhája. - Nem baj.
Nem számít.
Hogy tehette ezt PV-vel?
- Jó napot! - Jó napot!
Ő az. Most mit fog csinálni?
Nem ő az? Ő az, ugye?
- Most komolyan. - Hé, nézd!
Kosarat kapott.
- Annyira kínos. - Halkabban!
Várjon egy kicsit!
Lee!
- Igen? - Segített díszíteni?
- Igen. - Szép munka!
A munka a legjobb gyógyír a keserűségre,
ha dobnak valakit.
Különösen egy ilyen tragédia esetén,
szerintem jobb kint dolgozni, mint bent.
Csak épp belekortyoltam.
Igya meg, és felvidul.
Köszönöm.
Beszéljünk odafent!
Egek, úgy sajnálom szegényt!
Nem én tettem.
- Hazug! - Nem én voltam.
Akkor ki? Talán én?
Vagy Kwon úr?
Hiszi, ha látja, mi?
„A köztisztviselőt dobják, mielőtt szerelmet vall.”
A fotó szöge bizonyítja, hogy nem én készítettem.
KWON JAE-GYEONG ÚR
Ez meg mi?
„Lee Hong-jo részére”?
LEE HONG-JO RÉSZÉRE
A gazdálkodás nagyon nehéz.
Csirkéket, kacsákat és már kecskéket is nevelünk.
Nagyon izgalmas.
Kiskecskéink is születtek.
Picikék és nagyon aranyosak.
Na mindegy, küldtem sok finomságot, jó étvágyat hozzá!
Minden organikus.
KECSKETEJ
Ez tetszik.
„Szerelmi bűbáj.”
„Öltözz fel csinosan!”
„Anyai szeretettel teli kecsketej.”
Én is kedvelem magát.
De csak mint embert.
Felejtsük el az imént történteket!
Remélem, nem hoz majd kínos helyzetbe, ha találkozunk.
„Szerelmi bűbáj.”
„Elnyerheted vele életed szerelmének szívét.”
„A varázsige elmondása előtt
fürdéssel tisztítsd meg az elmédet és testedet!”
„Öltözz fel csinosan!”
„Az éj csendjében csináld,
mikor a hold magasan jár.”
„Öntsd az anyai szeretettel teli kecsketejet egy bronzedénybe!
Adj hozzá repcemézet,
porított kókuszgombát,
aranyfonalfű magokat…
és egy vörös rózsabimbót!”
SZERELMI BŰBÁJ
„Amikor a rózsabimbó elkezd kinyílni a tejben,
égesd el ezt a lapot, és a hamut keverd a hozzávalókhoz!”
TE VAGY A VÉGZETEM
„Ez a szerelmi bájital.
Vedd rá a szerelmed, hogy megigya!”
Ezek szerint hisz a babonákban.
Azt mondta, az enyém. Úgy használom, ahogyan akarom.
Nekem ígért egy varázsigét.
Szeretném ma megkapni.
Szeretnék egy nap kimenőt.
- Találkozhatnánk holnap munka után? - Maga és én?
Mit tegyek?
Azt hiszem, bevált a szerelmi bűbáj.
A feliratot fordította: Vig Mihály