TE VAGY A VÉGZETEM
6. RÉSZ
Mi történt?
Ugye, nem…
Megőrültél? Hogy merészelsz megcsókolni?
Jaj, ne!
Ha megtettem volna, nem jutok haza egy darabban.
Vagy lehet, hogy…
Ezt nem szabad.
Mi?
Tudom, hogy mit érezhetsz.
Megértem, hogy kívánsz.
De kérlek, menj haza!
Hát persze.
Te vagy a megtestesült önuralom, Sin-yu.
Semmire sem emlékszem!
Szedd össze magad, Sin-yu!
Jó reggelt!
Mit keres itt?
Nos…
magát vártam.
Miért?
Maga vitt haza tegnap éjjel.
Igen.
Történt valami köztünk, miután hazavitt?
Meztelen voltam.
Én nem vetkőztettem le.
Akkor magamtól vetkőztem le?
Ezek szerint nem emlékszik semmire.
De, emlékszem.
Ezért vagyok kiakadva.
Ha történt valami,
az mindkettőnk hibája.
Mégis mi történt volna?
Tudja, az.
Micsoda?
Az, amit mondtam.
Istenem, nem emlékszem semmire.
Talán csókolóztunk.
Á, hát erre célozgat!
Pocsékul csinálja.
Mit?
Gratulálok!
Azt mondta, felejteni akar. Hát sikerült.
De legközelebb ne igyon ennyit!
Nem bírja az alkoholt.
Tessék az Útfelügyelet
öt évnyi jelentése.
Mit szokott csinálni egy férfi,
ha az italtól képszakadása van?
Valaki, aki roppant higgadt,
nagyfokú önuralommal bír
és rendkívül jó megjelenésű,
elkövethet valami ostobaságot, ha iszik?
- Bajba került? - Nem én.
Dühös, szóval magáról van szó.
Amikor felébredt,
teljesen pucér volt?
Nem.
Akkor lefogadom,
hogy semmi sem történt.
Visszavenni az alsóneműt alváshoz,
amikor öntudatlanra issza magát?
Nem egyszerű.
Szedd össze magad, Jang Sin-yu!
Igen, láttam a panaszt.
Utánanéztem.
A vadvédelmi és vadgazdálkodási törvény alapján,
nem foghatunk be mosómedvéket.
Elvégre be kell tartanunk a törvényt.
De mindent megteszünk, hogy a víz melletti ösvényt
tisztává és biztonságossá tegyük.
Megint szitkozódott és letette?
Igen. Azt mondta, jöjjek és fogjam be a vadat.
Ne is törődjön vele!
Ebédelünk?
- Igen. - Oké, menjünk ebédelni!
Letelt a 16 órás böjtöm, éhen halok.
Gong,
mit szeretnél enni?
Én Hong-jóval ebédelek.
Utána elkapjuk a mosómedvét.
Az említett törvény 19. cikkének 4. bekezdése kitér
a mosómedvék befogásának kivételes eseteire.
Akkor elnéztem valamit.
Alaposabban el kellett volna olvasnom.
Miután láttuk, eldöntjük, hogy elkapjuk-e vagy sem!
Megint lazsálni akarsz.
Minek várni?
Döntsétek el most!
Hong-jo, szedelődzködjön! Menjünk!
Mit szeretne ebédelni?
Városháza, Zöldfelületi csoport.
Mit akarsz?
Meglepett, hogy ilyen váratlanul felhívtalak?
Igen.
Miről szeretnél beszélni?
Nem is tudom, hogy mondjam.
Megdöbbentem, amikor hallottam.
Megkérdezhetem,
mit hallottál?
Pár napja összefutottam Min-hóval, és elmondta,
hogy apád meghalt, miután otthagytad a sulit.
Sokat sírtam a hír hallatán.
Fogalmam sem volt erről, mindvégig azt hittem, hogy jól vagy.
Nem a bocsánatodat kérem.
Tudom, bármit is mondok, nem jelent neked semmit.
De azért akartam, hogy tudd, hogy érzek.
Biztos nagyon nehezteltél rám.
Valóban nehezteltem rád,
de nem a te hibád, hogy apukám meghalt.
Köszönöm, hogy ezt mondod.
Sin-yu!
Siess! Gyere ide!
Ülj le!
Sírtál?
Megríkatott.
Meghatottál.
Biztos nem vagyok útban?
Nem mondtad, hogy társaságod van.
Hármasban akartam találkozni.
Hogy bemutathassalak.
Már találkoztatok, emlékszel?
Most simítottunk el egy korábbi nézeteltérést.
Ő a legjobb barátnőm a gimiből.
Ő pedig a leendő férjem.
Üdvözöld!
Jó napot!
Rosszul nézel ki.
Beteg vagy?
Nos, akkor,
jobb, ha én most megyek.
További jó időtöltést!
Van egy kis elintéznivalóm. Megyek is.
Hong-jo!
Vajon mi lelte?
Miért érzem úgy, hogy lenyúltam a pasiját?
Szörnyű érzés.
Nem azt mondtad, hogy a városháza felújítása miatt ritkán fogunk találkozni?
De.
Nem tudunk sok időt együtt tölteni.
De sűrűn összefutunk.
Az onjui városháza
felújítását vezetem.
Miért nem mondtad korábban?
Meg akartalak lepni.
De aztán meggondoltam magam.
Elvégre a polgármester lánya vagyok, és veled járok.
Az emberek biztos azt mondják majd, hogy beprotezsáltak.
Az az ebédje?
Lejárt az ebédszünetem.
Akkor együnk együtt!
Hogyan?
Történt valami maga és Sin-yu közt?
Hajnalban ért haza.
Felébresztettem?
Nem akartam zajt csapni.
Nem tudtam aludni. Aggódtam.
Mikor kerültek ilyen közel egymáshoz?
Semmi sincs köztünk.
A férfiak általában nem mennek részegen egy nő házához,
csak, ha nagyon tetszik nekik.
Sin-yu biztos, hogy nem ezért jött.
Panaszt akart tenni.
Okoztam némi galibát.
Szerintem őt terheli a nagyobb felelősség, de köti az ebet a karóhoz.
Mindenesetre a gondok megoldódnak, amikor eljő a telihold napja.
Megoldható egy puszta kívánsággal teliholdkor?
Akkor kerek kenyeret kellett volna ennie gimbap helyett.
Ez igaz. Köszönöm a virágkosarat.
Még sosem kaptam ilyet.
Milyen virágkosarat?
Nem maga küldte a rózsákat?
Nem.
Akkor ki? Senki más nem küldene nekem ilyesmit.
Talán Sin-yu volt.
Kizárt.
Dobja ki a virágkosarat!
Ha megtartja, elismeri a küldő érzéseit.
Beéri egy gimbappal? Nem kér még mellé valami mást?
A polgármesterrel ebédeltem.
Az én kedvemért eszik másodjára?
A gimbap tökéletes desszertnek.
Ne duzzogj már!
Most váltam el.
Nélküled is van elég bajom.
Amikor szabadságra mentél,
aludni sem tudtam, úgy aggódtam.
Amint hallottam a hírekben
a szemét férjedről, majdnem pánikrohamot kaptam.
Aggódtam, hogy kárt teszel magadban.
Minek fáradtam? Nyilván semmit sem jelentek neked.
Miért csináltad?
Amikor édesanyám rákos volt,
miért látogattad olyan gyakran?
A halálos ágyán azt mondta, hiányol.
Talán csak képzelődtem.
Azt hittem, egy család vagyunk.
De semmit sem jelentek neked.
Élj boldogan egyedül! Sok erőt kívánok hozzá,
te magányos orrszarvú!
Vagy mondjam inkább, hogy marcona orrszarvú?
Még mindig dühös amiatt, amit mondtam.
Jól van, menj csak!
MA EUN-YEONG
A mindenit!
Ma asszony?
Ki maga?
Te jó ég!
Tényleg szörnyen marconának néz ki.
Ugye!
Látni akarta a képemet.
Meg akart verekedni velem.
Itt vagyok, kibaszott banya!
Maga telefonált több alkalommal is.
De mint mondtam,
nem bonyolódom veszekedésbe részeg emberekkel.
Menjen, aludjon egyet!
Attól majd kijózanodik.
Hékás!
Azt hiszi, részeg vagyok?
Maga rohadt…
Hogy merészel egy senkiházi köztisztviselő visszapofázni?
Hé!
Nem látja? Eltört a lábam.
Talán vak?
Biztos, hogy eltört?
Azzal rúgta szét a kaspót.
Kurva!
Fogja be a pofáját!
Majd én megmutatom, mire vagyok képes. Csak várjon!
Hé!
Na mit szól? Összevagdaljam a képét?
Tegye le!
- Tegye le! - Tűnjön innen!
Ne jöjjön közelebb! Tegye le a rohadt kamerát!
A magafajtát
jól meg kell leckéztetni.
Vágja?
Maga meg ki?
Eresszen el, rohadék!
Hogy merészeli?
Maga szemétláda!
Ma asszony, jól van?
Hívd a zsarukat!
Tessék?
Oké.
Féleszű problémás panaszosok!
Nem sérültél meg?
Nem.
Köszönöm. Komolyan.
Nem érted tettem.
Csak eleget tettem harcművészi kötelességemnek.
LEE NAM-HO, HONG WOO-SEOK, JO NEUNG-HAN
LEE HONG-JO
Hogyan tudsz mindig
a semmiből megjelenni?
Dobja ki a virágkosarat!
Ha megtartja, elismeri a küldő érzéseit.
Rendben.
Várjunk csak!
Hol a pizsamám?
Kész a mosás.
Hová lett?
Talán itt van?
Mi?
- Igen? - Nocsak, hogyhogy ilyen gyorsan felvette?
Meg akartam kérdezni valamit.
Történt valami? Miért piheg?
A pizsamámat kerestem.
A kedvenc pizsamám eltűnt.
A szárítóra terítettem.
De nyoma veszett.
Ez közös bennünk.
Mindkettőnknek meg kell találnia valamit.
Jae-gyeong letudná ennyivel: „Biztos ott van valahol”.
Sok a dolgom.
Nincs erre időm.
Miért vette fel, ha sok a dolga?
Mondtam. Kérdeznem kell valamit.
Küldött nekem virágkosarat?
Gondolatban. Megkapta?
Ez most komoly.
Küldött vagy sem?
Maga az egyetlen, aki ilyesmit küldene nekem.
Hát,
biztos a végzete küldte a földszintről.
Milyen virág volt?
Csak nem rózsa?
Semmi köze hozzá, hogy mit kaptam.
Már hogyne lenne? Féltékennyé tesz.
Nem mintha féltékeny akarnék lenni.
Nem akarok,
de mielőtt észbe kapnék, féltékeny vagyok.
Tudom jól.
Egy fontos ügyön dolgozom.
De nem tudok a munkára koncentrálni,
mert folyton megjelenik.
Biztos a másnaposság az oka.
Nagyon fáradtnak tűnt délután.
Nem erről van szó.
Hiányzol.
Tartson ki még pár napig!
Ezek az érzések úgyis hamarosan elmúlnak.
Igen. Már alig várom, hogy telihold legyen.
Úgy érzem,
megcsalom a barátnőmet.
Átérzem.
Furcsa volt a kettejük társaságában lennem.
Készítse elő a Katasztrófa-hatástalanító bűbájt!
Ezúttal nem hibázhatunk.
Ne felejtse el az ágat!
Szerezzen egy szép barackfaágat!
Maga is készüljön fel!
Ne egyen húst és ne igyon, mert az meghiúsíthatja.
És ne csókolózzon!
Legyen ápolt!
Egy pillanat!
Az baj, ha csókolózom?
Akkor ebben a hónapban nem tudjuk megcsinálni. Tegnap csókolóz…
Nem történt semmi!
Minek vettem fel? Csak kihoz a sodromból.
Dühös lett. Ez azt jelenti, hogy igazam volt.
Szedd össze magad, Sin-yu!
ONJU
Megnyerhetjük?
A büntetés eltörlése érdekében
a városházának bizonyítania kell az átruházás jogszerűségét.
Az első tárgyaláson nem sikerült.
De ezt a pert nem veszíthetjük el,
mert kezünkben a bizonyíték.
Az jó. Ha megkapjuk az elmaradt úthasználati díjat,
a kisvállalkozások támogatására fogom használni.
Ha nyerünk is, a Haum nem nyeli le.
Fellebbeznek majd, és húzni fogják az időt.
Egyébként,
miért költöztél abba a házba?
Miért látogattál el Hong-jóhoz aznap este?
A sofőr elnézte az utat.
Ez nem igaz.
Ne gyere többé a házunkhoz!
„A házunkhoz”?
Ha így zavar, mondom másképp.
Ne gyere többé Hong-jo házához!
Nem fogok.
A polgármester keresi.
Üdvözlöm, Jang úr!
Biztos elfoglalt.
Hívatott?
Igen. Be akartam mutatni valakinek.
Örülök, hogy újra találkozunk!
Ismeri?
Persze.
Ő vigyázott a jó híremre, míg a Jog-Ásznál dolgozott.
Mit álldogál? Üljön le!
Vár a munka.
Tárgyalásom lesz az önök cégével.
Épp ezért kérem, hogy üljön le.
Jang úr, üljön le, kérem!
Csak egy percre!
Miért dolgozik itt egy olyan képzett ügyvéd, mint maga?
Ez magánügy.
Azért lépett ki, mert a büszkeségébe gázoltam?
Nem ez volt az oka.
Mocskosnak éreztem magam.
Az ügyvédi ékesszólás.
Ez a baj a gazdag kölykökkel.
Ha nincstelen lenne,
nem lépne ki, csak mert mocskosnak érzi a munkáját.
Nincs igazam?
Jesszus,
miért ilyen érzékeny ma, Lee úr?
Mennem kell pereskedni
a céggel, ahol vezérigazgató, és amely jobban megfizeti nálam.
Kártérítést kell követelnem
az illegális úthasználatért és a fizetés elmulasztásáért.
Ne olyan sietősen!
Hogy érti ezt?
Most kifizetek 3,7 milliárd vont.
Ezek után?
Igen.
Jól ismerem.
Nem pazarlom az időm.
Úgyis elveszítem a pert.
Nem igaz?
Nahát, Lee úr!
Köszönjük a nagylelkűségét.
Jang úr, szép munka! Viszlát később!
A Haum vezérigazgatója visszalép.
Kifizeti a kártérítést a jogtalan úthasználatért.
Cserébe ők kapják a fejlesztési megbízásokat.
Segíts intézni a polgármesternek!
De végül is jól végződött, nem?
Tárgyalás nélkül kaptunk 3,7 milliárdot.
Megünnepeljük?
Kihagyom. Programom van.
Tegye át holnapra!
Nem lehet.
Ma lesz telihold.
Miért olyan fontos a telihold?
A gondok
megoldódnak, mikor eljő a telihold napja.
A hold!
De most már tudom, milyen vagyok részegen.
Meg akarom csókolni azt…
aki mellettem van.
Szóval ilyen, ha iszik. Horpaszt.
Annyira idegesítő, ha kinyitja a száját.
De olyan jóképű, amikor alszik.
Istenem! Ébredjen fel!
Sin-yu!
Ébresztő, Sin-yu!
Miért kiabál?
Mi van?
Miért fekszem a földön?
Soha többé ne igyon, ha így viselkedik!
Induljunk!
Nem megy haza?
De megyek.
Akkor miért heverészik?
A testem nem akar engedelmeskedni.
Értem.
Majd felkel, ha csurom víz lesz a leszálló harmattól.
Akkor majd szót fogad a teste.
Túl fáradt vagyok, én mentem.
És ha megcsíp egy gyilkos kullancs,
vagy bozóttífuszt kapok és meghalok?
Akkor ez egy elhalálozás helyszíne lesz.
Olyan kegyetlen.
Hong-jo!
Vigyen haza!
Félek a bogaraktól.
Jesszusom!
Nagyon nehéz!
Hé, ébredjen!
Kipurcantam!
Borzasztóan nehéz!
Szomjas vagyok.
Kérek vizet!
Igyon!
Köszönöm.
Pihenje ki magát! Én mentem.
Na jól van.
Cserélje le az ajtó kódját!
Hogy adhatta meg, hogy 12345678?
Hihetetlen.
Nem cserélem le.
Ne felejtse el az ajtóm kódját!
Most aludjon!
Nem akarok aludni.
Ez kész katasztrófa.
A szívem folyton hevesen ver, ha látlak.
Meghalna, ha nem verne a szíve.
Még soha senki nem dobogtatta meg így a szívem.
És még sosem forgolódtam álmatlanul egy nő miatt sem.
Tudod, hogy fájt a szívem…
a taxiban Szokcsóból hazafelé?
Amikor apukádról beszéltél…
teljesen elérzékenyültem.
Nem szoktam sírni
másokért.
De amikor rád nézek, sírni tudnék.
Aludni sem tudok.
Egész nap azon jár az eszem, vajon mit csinálsz.
Annyira bosszantó, hogy egy házban laksz Jae-gyeonggal!
Akárhogy is,
tetszel.
Szerinted ez tényleg
a bűbáj műve?
Igen.
A bűbáj az oka.
Nem.
Ez…
szerelem.
Olyan furcsa dolgokat mondott, tök nyugtalanná tett,
és nem is emlékszik rá.
Gimbapnak öltözött?
Nem néz ki csinosan.
Miért nem néz ide? Nagyon csini vagyok.
Nincs autóm.
Nem tudtam kabát nélkül buszra szállni, mert hideg volt.
Jó ötlet volt az algakabát,
így nem sokkolta az embereket a szépségével.
Legyen türelemmel! Már nem sokáig fog szépnek látni.
Ez megnyugtató.
Ahogy mondja.
Hatástalanítsuk a katasztrófát!
Rendben.
Készen állok.
Mit csinál? Jöjjön!
Ez elég baljós.
Katasztrófaként tekint rám.
Még a végén engem tüntet el.
Sosem tekintettem magára katasztrófaként.
Az a katasztrófa, hogy kedvel.
Magának is teher,
nekem is.
Biztos ezt akarja?
Nem kellek magának?
Kezdjük már el!
Szerintem az nem barackfaág.
Ha nem hagyja abba, hazamegyek.
Azt ígérte, mind az enyém lehet, kivéve egyet, mégis mind magára megy el.
Jöjjön ide!
Üljön le!
„Készíts elő egy barackfaágat,
piros chilipaprikát, vörösbabot,
fekete tintát és piros koreai papírt.
Csukjátok be a szemeteket és gondoljatok békésen
a katasztrófára, amit semlegesíteni akartok!”
Csukja be a szemét!
Bong-gil!
Nem látták Bong-gilt?
Eltűnt a gyereke?
Nem, a kutyám.
Sétáltunk, de amikor felvettem a telefonomat,
elengedtem a pórázt.
Hiába keresem, nem találom.
Itt nem volt.
Itt vagyunk már egy ideje, nem láttuk.
Akkor örökre elveszítettem?
Olyan, mintha a fiam lenne.
Bong-gil, te alávaló!
Segítünk keresni.
Tényleg?
Nem hagyjuk figyelmen kívül a segítségre szoruló civileket.
Ő felel a parkfenntartásért.
De nem itt.
És?
Akkor már nem is segít?
De segítek, természetesen.
Bong-gil!
Vaú! Bong-gil!
Merre vagy, Bong-gil?
Te kis csibész!
Park Bong-gil!
Lee Bong-gil!
Kim Bong-gil!
Bong-gil!
Merre vagy, Bong-gil?
Bong-gil, merre vagy?
Bong-gil!
Hong-jo, maradj nyugodt és figyelj rám!
Lassan kezdj el felém közeledni!
Bong-gil!
Te vagy Bong-gil?
Engem használ fedezéknek?
Mennünk kéne.
Nézzen rá!
Nem úgy néz ki, mint Bong-gil.
Úgy néz ki, mint Maximus, vagy Darth Vader, vagy valami hasonló.
Azt mondja?
Uramisten!
Mi történt?
Megharapta?
Veszélyes. Ne mozduljon!
De…
nem kapok levegőt.
- Jól van? - Igen.
Én nem vagyok
jól.
Mi van?
Hevesen ver a szívem.
Szálljon le rólam!
Jól rám ijesztett.
Bong-gil!
Miattad ver olyan hevesen a szíve.
Istenem!
A kutyák jól kijönnek egymással.
Maga mondta. Olyan aranyos, mint egy kiskutya.
Ül!
Nekem mondta?
Nem magának, Bong-gilnak.
Bong-gil, ül!
Pacsit!
Egek!
Bong-gil!
Ott a gazdi.
Köszönöm.
Semmiség.
Szia, Bong-gil!
Gyere! Köszönöm szépen.
Viszlát!
Na lássunk neki!
Várjon! Így nem csinálhatjuk.
Piszkos lettem, Bong-gil tisztára összenyalogatott.
- Sin-yu… - Nézze csak a holdat!
Ha jobban megnézzük, mintha nem lenne teljesen kerek.
Most szórakozik?
Ha elmulasztjuk, várhatunk egy hónapot.
Nem gondolja, hogy kár lenne erre pazarolni a bűbájt?
Nem kéne egy autóbalesetre tartogatni,
vagy földrengésre, jövőbeli katasztrófára?
Jó, akkor felejtsük el!
Örökké engem fog szeretni, én meg Kwont.
Jó kis kusza szerelmi háromszög.
És mi lesz Na-yeonnal?
Mi lesz vele?
Ahogy az is katasztrófa, hogy belém szeretett,
betegnek lenni is katasztrófa.
Szeretném, ha gyorsan felépülne,
és hogy egyenesbe jöjjenek Na-yeonnal.
Nem ezért csinálja.
Meg akar szabadulni tőlem, hogy összejöhessen Jae-gyeonggal.
Mindenesetre hálás vagyok magának.
Együtt evett velem,
és velem volt apám megemlékezésén.
Még hívogatott is.
Igazából nagyon magányos voltam.
De a hívogatásainak hála
kevésbé éreztem a magányt.
Üljön le végre!
Na!
„Csukjátok be a szemeteket és gondoljatok
a katasztrófára, amit semlegesíteni akartok!
Mártsd a barackfaágat a tintába,
és írd a papírra, hogy…
'gátold meg a katasztrófát’!
Hajtogasd össze óvatosan a koreai papírt,
és őriztesd meg az illetővel 100 napon át!”
Tessék!
Őrizze meg 100 napig!
El ne hagyja!
Ne aggódjon!
Nem kell hazavinnie.
Nem is akartam.
Itt elválnak útjaink.
Akkor én megyek is.
Jól van. Viszlát!
Jesszusom!
Mi van már?
Nem működött a katasztrófa elleni bűbáj?
Miért hívogat megint?
Teljesen felfrissültem.
Egész éjjel nem gondoltam magára.
- Tényleg? - Igen.
Egész éjjel fent maradtam, hogy lássam, eszembe jut-e.
De semmi.
Azt hiszem, a bűbáj tényleg működött.
Micsoda megkönnyebbülés!
Izgultam, amikor tegnap a papírra írtam a varázsigét.
Ne aggódjon!
Nem kajtatok többet maga után,
és hívogatni sem fogom.
Gratulálok!
Annyira boldog vagyok!
De nem kellene aludnia? Holnap dolgozni megy.
Máris lefekszem.
Csak nem felébresztettem?
Semmi baj.
Jó hírrel ébresztett.
Ugye?
Aludjon csak! Szép álmokat!
Köszönöm. Magának is szép álmokat!
Köszönöm.
Jó reggelt!
Boldognak tűnik.
Igen.
Megyek is. Mindjárt indul a buszom.
Várjon!
Elrendezett mindent Sin-yuval?
Tegnap telihold volt.
Igen, mindent elrendeztünk.
A szupermarketnél kiszállok.
Ha egészen a városházáig vinne,
az emberek még félreértenék.
Oké.
Kicsit furcsa, nem?
Lopva félúton kiszállok,
mintha valami titkos dolgot csinálnánk.
Mint Bonnie és Clyde?
Ők egy híres páros?
Bonnie és Clyde.
Párban dolgoztak.
Fosztogattak, gyilkoltak,
és meghaltak.
Efféle páros volt?
Megkímélt a tömegközlekedéstől.
Köszönöm.
Ráér vasárnap?
Miért?
Elmehetnénk együtt a kutyamenhelyre.
Értem.
Örömmel.
Milyen szép időnk van!
Ez az!
Mi volt ez?
Hé!
Nézd csak! Melyik a jobb?
- Nem egyformák? - Már hogy lennének?
Ez testhez simuló, ez normál szabású.
Hát…
- a jobb? - A balt választom.
Különleges alkalmakra a bal oldali való.
Melyik jobb?
- A bal oldali? - Oké.
Mindkettő béna.
A piros lesz.
Melyik legyen?
Azt veszel fel, amit akarsz.
Az öv úgyse látszik.
Az érzéseimre kéne hallgatnom.
- Akkor miért kérdezel? - Hát ez az!
Miért kérdezlek?
Fölösleges.
Miért öltözöl így ki?
Talán megcsalsz?
Kim Hee-ae-vel van találkozóm.
Nem mondtam?
Kim asszony fog játszani a cégem reklámfilmjében.
Kim asszony a frászt!
Tökéletesen nézek ki. Szuper!
Apuci most elmegy.
Őrizd a házat, amíg távol vagyok, oké?
Te!
Ma láttad utoljára apucit.
Azok a régi szép idők!
De irigylem!
Nahát!
Te vagy az, Wook?
Igen. Jó napot!
Ön az, aki használt cikkeket árul?
Honnan tudtad?
A maga beceneve „Beyonce”?
Akkor te vagy „Zöld kardigán”?
- Igen. - A mindenit!
Ezt nem hiszem el.
Tessék!
Atyavilág!
Biztos, hogy 200 000 vonért odaadja?
Több mint egymilliót ér.
Engedjek még belőle?
A használt áruknál ez a szokás.
Ezt nem kérhetem.
Az ajánlat így is remek.
Meghívhatom egy kávéra?
Szépek.
Kell egy termosz.
Melyik a jobb?
Mi?
Ez?
Jó az ízlése.
Szerintem is ez a jobb.
Iszunk valamit?
Csak ne járnának ilyen nők a városházára!
Egyszerű viseletben is milyen csinos.
A felújítás egy hónapig tart majd.
És ha találkozik Jang úrral?
Csak egymásba ne szeressenek!
Együnk inkább salit oldalasragu helyett! Diétázom.
Hong-jo!
Már vártalak.
Ezért kértél bocsánatot?
Mert itt fogsz dolgozni?
Igen.
Gyakran összefutunk majd. Jobb, ha kibékülünk.
De ne kotyogd el, hogy Sin-yuval járok,
és hogy a polgármester lánya vagyok!
Nem akarom, hogy a szájukra vegyenek!
Ha te nem mutatod, nem derül ki.
Sok sikert a munkádhoz!
Pár napja bejött egy részeg panaszos,
és botrányt csinált.
Csak megragadtam a karját, és ezt csináltam.
Hadd nézzem meg a felvételt!
Talán betudhatjuk önvédelemnek.
Ez önvédelemnek számít, ugye?
Egyesek erre azt mondanák, hogy túlzásba vitte.
És akkor mi vár rám?
Lecsuknak testi sértésért?
Legfeljebb pénzbírságot kap.
Idén sem fognak előléptetni.
Sajnálom, Gong!
Köszönöm a tanácsát.
Várj meg!
Megjött apuci.
Hol van az én kicsikém?
Te tüntetted el?
Igen.
A kicsikéd szúrta a szemem.
Úgyhogy kitagadtam.
Azonnal tedd vissza!
Vagy beadom a válópert.
Ez nagyszerű!
Több mint elég okom van rá, hogy elváljak.
ONJU, TISZTA LEVEGŐ
ZÖLDELLŐ TÁJ KERTÉSZET
Vajon miért keres ilyen kései órán?
Miért nem veszi fel?
Épp most akartam.
Mit keres itt ilyenkor?
Magát vártam.
Vacsorázzunk együtt!
Velem?
Igen.
Ez a magáé.
Maga küldte a rózsákat?
Ne aggódjon!
Csak gondoltam, inkább okozzon valakinek örömet,
minthogy kidobjam eladatlanul.
De a rózsát túlzásnak éreztem.
Ezek boglárkák.
Nem bánja, ugye? Elvégre ezek nem rózsák.
Hadd kérdezzek valamit!
Legutóbb maga találta meg a termoszomat.
Nem ivott esetleg bele?
Ja, de.
Kíváncsi voltam, milyen teát iszik.
Meglehetősen egyedi íze volt.
Mi volt benne?
Bocsánatkérésül hadd hívjam meg vacsorázni!
Menjünk! Foglaltam asztalt.
Bocsásson meg,
de nem akarok munkaidő után kettesben találkozgatni.
Akkor beszéljünk a rózsafesztiválról! Az munkával kapcsolatos.
Uram!
Azt mondta, szóljak,
ha a nejemről akarok beszélgetni.
Ma nem alkalmas.
Már elígérkeztem.
Az épület előtt fog várni.
Ki?
Úgysem ismeri.
Azért árulja el!
Én.
Menjünk, Hong-jo!
Ma asszony már várja.
Oké.
Akkor megyek is.
Mi ütött abba a fickóba?
Ivott belőle.
Miből?
A szerelmi bájitalból?
Lehet, hogy többet is, mint maga.
Jó sok embert bajba kevert. Miért nem öntötte rögtön a Han folyóba?
Hogy Szöul teljes lakossága megigya, és magába szeressen.
Ez eszembe sem jutott.
Tényleg ezt kellett volna tennem.
Egy csomót fáradoztam vele, erre fű-fa beleiszik.
Nem direkt ittam meg.
Én sem direkt így akartam.
Ez nem menti fel a felelősség alól.
A tudatlanság a bűn és nyomor forrása.
Képes ezt mondani, miután semlegesítettem a katasztrófát?
- Szálljon ki! - Ki is szállok.
Azért köszönöm az iméntit.
Ne szálljon ki!
Szeretném hazavinni.
Látom, még nem hat a bűbáj.
Az igazat megvallva, hiányoztál.
Megint kezdi.
Miért utasít a varázsige, hogy tartsam magamnál a papírt 100 napig?
Várnunk kell 100 napot.
Az első 100 nap kritikus.
Nem működik egyik napról a másikra.
Na jó, én mentem.
Ne…
Mi ütött beléd? Szedd össze magad!
Ez meg mi?
Jesszusom!
Azért ez már túlzás!
Az imént váltunk el, és már megint itt van?
Nem jókedvemben jöttem.
Ezúttal nem volt más választásom.
Megint hiányoztam magának?
Igen. Nagyon hiányzott.
És félek, hogy ez így is marad.
Hogy érti ezt?
Na, mit lép?
Miért lépnék? Őrizze meg!
Fölösleges magamnál tartanom.
Amikor láttam a biztonsági kamera felvételét,
majd megszakadt a szívem magáért.
Fájt látnom, ahogy az az idegen flörtöl magával.
Amikor buszra szállt és eltűnt, sírni tudtam volna.
Naná, hogy így éreztem.
Nem volt mit tenni,
mert teljesen hazavágta a bűbájt.
Mit vágtam haza?
Ez azt jelenti, hogy „virág”,
nem „meggátolni a katasztrófát”.
Mi?
Még most sem látja?
Két teljesen eltérő karakter.
ÁLDOZAT
VIRÁG
Virággá változhattam volna. Miért csinálta ezt?
Miért vétett ilyen súlyos hibát?
Hát…
biztos mert zavarban voltam.
Pont abban a fontos pillanatban? Miért?
Mert úgy meresztette rám a szemét!
Zavarban volt attól, hogy néztem?
Miért?
Eddig azt hajtogatta, hogy nem kedvel.
Nem mondtam, hogy azért volt.
Egyáltalán nem vagyok nyugodt!
Azt mondta, hogy szeret, meg minden.
Ilyet mondtam?
Az lehetetlen.
Nem szoktam sírni
másokért.
De amikor rád nézek, sírni tudnék.
Ez…
szerelem.
Részeg voltam.
Ezt én is tudom.
Ne vegye komolyan!
Nem vettem komolyan.
Részeg volt.
Összevissza beszélt. Miért venném komolyan?
Összevissza beszéltem,
pontosan.
Sin-yu, mi ütött beléd?
Azt ígérted, békén hagyod.
Azt mondta, vége.
Igen, csak…
Én még nem végeztem.
Tessék?
Azt hiszem,
szeretem.
Szeretem Hong-jót.
TE VAGY A VÉGZETEM
Már bánom, hogy elnyomtam ezeket az érzéseket.
Egyenes leszek vele.
Még nem hallotta a pletykát?
Azt mondják, Jang úrral jár.
Gratulálok a szerelmetekhez!
Mondd meg őszintén!
Eleve vonzódtál Hong-jóhoz, ugye?
A bűbáj nem csak egy kifogás?
Akkor próbáljuk ki most!
Lássuk, működik-e a bűbáj!
És mit fogsz tenni, ha működik?
A feliratot fordította: Vig Mihály