ПОЄДНАНІ ДОЛЕЮ
СЕРІЯ 6
Що сталося?
Невже…
Здурів? Як ти наважився цілувати мене?
Ні.
Я б не дістався додому живим, якби таке сталося.
Чи було це тоді…
Не треба цього робити.
Що?
Я розумію, що ти відчуваєш.
Нехай ти мене хочеш.
Але прошу, іди додому.
Звісно.
Ти чудово тримаєш себе в руках, Сін-ю.
Я нічого не пам'ятаю.
Зберися, Сін-ю.
Доброго ранку.
Що ти тут робиш?
Ну…
Я чекав на тебе.
Чому?
Ти вчора відвезла мене додому.
Так.
Що ти зробила зі мною в спальні?
Я був роздягнений.
Я не роздягала тебе.
То це я сам роздягнувся?
Певно, ти нічого не пам'ятаєш.
Ні, пам'ятаю.
Ось чому я невдоволений.
У тому, що сталося,
ми винні обоє.
А що вчора сталося?
Ну, знаєш, те, що сталося.
Що саме?
Я ж кажу, те.
Зізнаюся, нічогісінько не пригадую.
Певно, ми поцілувалися.
А, он ти про що.
Ти був просто жахливий.
Як це?
Вітаю.
Ти ж казав, що хочеш забутися. Мрія здійснилася.
Але наступного разу не пий стільки.
Схоже, алкоголь ти не переносиш.
Це звіти дорожнього управління
за п'ять років.
Що зазвичай робить чоловік,
коли втрачає свідомість?
Чи може чоловік, вельми зібраний,
із сильним самоконтролем
і надмірно охайний
зробити помилку, коли нап'ється?
-Ви зробили помилку? -Не я.
Ви сердитеся. Отже, таки ви.
Коли ви прокинулися,
то були оголені?
Ні, не був.
Тоді можу закластися,
нічого не було.
Роздягнутися до білизни,
коли напився так, що втратив свідомість?
Це непросто.
Візьми себе в руки, Чане Сін-ю.
Так. Я розглянула скаргу.
Я вивчила матеріали.
У законі про охорону й користування дикою природою вказано,
що ловити єнотів заборонено.
Адже ми мусимо дотримуватися закону.
Ми докладемо всіх зусиль, щоб зробити стежку біля води…
чистішою і безпечнішою.
Знову вилаявся і кинув слухавку?
Так. Каже, я мушу піти й негайно зловити єнота.
Усе гаразд.
Ходімо на обід?
-Так. -Гаразд, ходімо.
Я вмираю з голоду, не їла 16 годин.
Пане Кон.
Що на обід?
Я пообідаю з Хон-чо.
Нам треба зловити єнота після обіду.
Стаття 19, параграф 4, підпункт 1 закону стверджує,
що у виняткових випадках єнотів можна виловлювати.
Я помилилася.
Треба було уважніше прочитати закон.
Побачимо єнота й вирішимо, ловити його чи ні.
А це вже називається зволіканням.
Нащо відкладати?
Вирішіть зараз.
Хон-чо. Збирайте речі. Ходімо хутко.
Що ви будете на обід?
Відділ зеленого будівництва міської ради Онджу.
У чому річ?
Ти здивувалася, коли я так зненацька зателефонувала?
Так.
Що ти хочеш мені сказати?
Це нелегко висловити.
Я була шокована, почувши це від нього.
Можна спитати,
що саме ти почула?
Я дізналася про це, коли кілька днів тому зустріла Мін-хо.
Твій тато помер, коли ти кинула школу.
Я сильно плакала, як дізналася.
Я нічого не знала й вважала, що в тебе все добре.
Я не прошу твого прощення.
Я знаю, що ці слова зараз нічого не означають для тебе.
Але хотіла поділитися своїми почуттями з тобою.
Певно, ти дуже ображалася на мене.
Я справді ображалася,
але ти не винна в смерті мого батька.
Дякую тобі за ці слова.
Сін-ю.
Хутчіш. Ходи сюди.
Сідай тут.
Ти плакала?
Я плачу через неї.
Ти мене розчулила.
Я вам не заважаю?
Ти не казала, що не сама.
Я хотіла, щоб ми зустрілися втрьох.
Щоб представити тебе.
Ви вже бачилися, пам'ятаєш?
Між нами колись виникло непорозуміння, та ми все владнали щойно.
Це моя найкраща подруга із часів старшої школи.
А це мій наречений.
Привітайся.
Привіт.
Так, привіт.
У тебе поганий вигляд.
Ти хворий?
Ну…
Не думаю, що мені слід тут бути.
Бажаю гарно провести час разом.
У мене є справи. Я мушу йти.
Хон-чо.
Що з нею?
Чому я почуваюся, наче я зрадила й мене впіймали?
Жахливе відчуття.
Хіба ти не казала, що ми нечасто бачитимемося через реновацію міської ради?
Казала.
Навряд чи нам слід зустрічатися.
Але ти мене бачитимеш.
Міська рада, яку мені доручили, —
це міська рада Онджу.
Чому ти не сказала цього раніше?
Я хотіла зробити тобі сюрприз.
А потім усвідомила, що не варто.
Зрештою, я донька мера, і ми зустрічаємося.
Люди скажуть, що я скористалася зв'язками, щоб отримати роботу.
Це твій обід?
Я пропустила обідню перерву.
Тоді пообідаймо разом.
Що?
Між тобою та Сін-ю щось сталося?
Ти повернулася на світанку.
Я тебе розбудила?
Я намагалася не здіймати шум.
Я не міг спати. Я хвилювався.
Коли ви вдвох устигли так зблизитися?
Між нами нічого немає.
Чоловіки зазвичай не приходять до будинків жінок напідпитку,
хіба що ця жінка їм дуже подобається.
Сін-ю прийшов не тому, що я йому подобаюся.
Він висловлював невдоволення.
Я завдала йому клопотів.
Я думаю, що його вина в цьому більша, але він із цим не погоджується.
Хай там як, проблеми будуть розв'язані, коли місяць буде вповні.
Їх можна розв'язати, загадавши бажання при повному місяці?
Тоді слід було з'їсти круглу паляницю замість трикутного кімбапа.
Згадала. Дякую за кошик з квітами.
Мені ще ніколи таких не дарували.
Який кошик з квітами?
Ти не надсилав мені троянди?
Ні, не надсилав.
Тоді хто це зробив? Більше ніхто не міг цього зробити.
Може, це Сін-ю.
Не вірю.
Викинь кошик з квітами,
якщо не маєш почуттів до відправника.
Тобі вистачить кімбапа? Може, з'їси ще щось?
Я пообідав з мером.
Ти обідаєш іще раз через мене?
Трикутний кімбап — ідеальний десерт.
Може, годі вже сердитися?
Я щойно розлучилася.
Я і поготів засмучена, навіщо ще добивати?
Коли ти продовжила відпустку,
я спати не міг — так хвилювався.
Щойно побачив новини
про твого паскуду-чоловічка, у мене мало не розірвалося серце.
Я хвилювався, що ти щось собі зробиш.
Навіщо мені це було? Зрозуміло ж, що я для тебе ніхто.
Чому ти таке зробила?
Коли моя мама боролася з раком,
чому ти часто навідувалася до неї і допомагала?
Коли вона вмирала, то сказала, що їй тебе бракує.
Певно, вона марила.
Я думав, що ми з тобою сім'я.
Але ні. Я для тебе ніхто.
Живи гарно й будь здорова, сама по собі.
Як самотній носоріг.
Чи радше носоріг-мара?
Який він кумедний. Досі побивається через мої слова.
Гаразд. Іди.
МА ИН-ЙОН
До дідька.
Пані Ма?
Ви хто?
Боже.
Ти справді схожа на мару.
Скажи?
Ти хотіла бачити мою пику.
Хотіла мене побити. Так?
А ось і я, клята курво!
То це ви телефонували кілька разів.
Але як я казала,
я не б'юся з тими, хто напідпитку.
Ідіть проспіться.
Іноді корисно поспати, якщо хильнув зайвого.
Агов.
Ти думаєш, я прийшов, бо п'яний?
Ти чортова…
Як сміє проста держслужбовиця пащекувати?
Агов.
Ти не бачиш, що в мене нога зламана?
Не бачиш?
Ви певні, що вона зламана?
Вазончик непогано хвицонув.
Ти!
Стули пельку.
Я покажу тобі, на що здатний. От побачиш.
Агов.
Що скажеш? Порізати тобі обличчя?
Приберіть це.
-Опустіть. -Зникни.
Не підходь. Заберіть камери.
Таку, як ти,
не завадить провчити.
Зрозуміла?
Ти хто такий?
Відпусти мене, недоумку.
Як ти смієш?
От виродок.
Пані Ма, у вас усе гаразд?
Викличте поліцію.
Га?
Добре.
Тупі навіжені скаржники.
Ти не постраждав?
Ні.
Дякую. Я серйозно.
Я це зробив не заради тебе.
Так вчинив би кожен майстер бойових мистецтв.
ЛІ НАМ-ХО, ХОН ВУ-СОК, ЧО НОН-ХАН
ЛІ ХОН-ЧО
Як можна з'являтися
так нізвідки?
Викинь кошик з квітами,
якщо не маєш почуттів до відправника.
Гаразд.
Зачекай.
Хвилинку.
Уже випралося.
Куди вона поділася?
Вона тут?
Що?
-Так? -Так швидко відповіла — це щось нове.
Я мала дещо перевірити.
Щось сталося? Чому ти захекана?
Я шукала піжаму.
Зникла моя улюблена піжама.
Я повісила її сушитися.
Але не можу знайти.
Ти схожа на мене.
Як нам щось треба — шукаємо негайно.
А Че-кьон радше залишить усе як є, тобі не здається?
Я маю справи.
Я не маю часу для цього.
Чому тоді відповіла, якщо така зайнята?
Я ж сказала, що мушу дещо перевірити.
Ти надсилав мені кошик з квітами?
Надсилав подумки. Ти отримала?
Я серйозно.
Не надсилав?
Лише ти міг надіслати мені щось таке.
Ну,
певно, це твоя доля з першого поверху надіслала.
А що то за квіти були?
Часом не троянди?
Не твоя справа, що мені надіслали.
Як це не моя? Я ревную.
Я ревную не тому, що хочу цього.
Я не хочу,
але однаково ревную, навіть не усвідомлюючи цього.
Мені це знайомо.
Я працюю над важливим судом.
Але не можу зосередитися на роботі,
бо постійно бачу тебе.
Певно, це похмілля.
Ти вчора був дуже стомленим.
Не в цьому річ.
Я сумую за тобою.
Зачекай іще кілька днів.
Скоро ці почуття зникнуть.
Так. Швидше б уже місяць був уповні.
Морочити голову двом дівчатам —
це огидно.
Не можу не погодитися.
Я дивно почувалася, коли сиділа з тобою і На-йон.
Готуйся ретельно до закляття виправлення помилки.
Цього разу ми мусимо досягти успіху.
Особливо це стосується гілки.
Візьми гарну гілку персикового дерева.
Сам готуйся.
Не їж м'ясо й не напийся, бо можеш наврочити.
Навіть не цілуйся.
Будь чистим, ясно?
Зачекай.
То не можна цілуватися, щоб бути чистим?
Тоді цього місяця не можна. Ми цілувалися вчор…
Я ж казала, що цього не було!
Треба було не відповідати. Жодної користі з нього.
Вона розсердилася. Отже, я маю рацію.
Візьми себе в руки, Сін-ю.
МІСТО ОНДЖУ
Ми можемо виграти?
У позові зі скасування штрафу
міська рада Онджу має підтвердити законність відчуження.
Цього не сталося в суді першої інстанції.
Ми не програємо цей суд,
бо в нас є докази.
Чудово. Отримаємо пеню зі штрафу за перекриття дороги
і зможемо використати її для підтримки малих підприємств.
Навіть якщо виграємо, «Хаум» не погодиться.
Вони подадуть у Верховний Суд і тягнутимуть час.
До речі,
чому ти переїхав у той будинок?
Чому ти прийшов до Хон-чо того вечора?
Водій помилився.
Це неправда.
Більше ніколи не приходь до нашого будинку.
«Нашого»?
Якщо тобі не подобається, я перефразую.
Більше не приходь до будинку Хон-чо.
Не прийду більше.
Вас шукає мер.
Вітаю, пане Чан.
Ви, мабуть, зайняті.
Ви мене викликали?
Так. Хотів вас познайомити з деким.
Вітаю. Радий знову бачити.
Ви його знаєте?
Звісно.
Він працював на мене, коли був у «Законі й величі».
Що ти робиш? Сідай-но.
Я маю справи.
У мене суд з вашою компанією.
Тому я і кажу тобі сісти.
Пане Чан. Сядьте ненадовго.
Лише на трохи.
Чому такий досвідчений юрист працює тут?
Це особиста справа.
Ти пішов з юрфірми, бо я зачепив твоє самолюбство?
Не тому, що це зачепило моє самолюбство.
А тому, що це було негідно.
Юристи такі красномовні.
У цьому й проблема багатих дітлахів.
Якби ти не мав ні копійки,
то не пішов би з роботи, хай якою негідною вона б не була.
Я помиляюся?
Боже,
чому ви сьогодні такі вразливі, пане Лі?
Я мушу йти.
Через компанію, якою керуєте ви — людина з більшими статками.
Я мушу отримати компенсацію
за незаконне перекриття дороги та несвоєчасну сплату штрафу за це.
Немає потреби йти.
Що ви маєте на увазі?
Я збираюся заплатити 3,7 мільярда вон.
Після цього всього?
Так.
Я добре тебе знаю.
Нащо марнувати свій час?
Адже я програю в суді.
Правда?
Боже, пане Лі.
Дякую за обіцянку заплатити.
Пане Чан. Чудова робота. До зустрічі.
Гендиректор «Хауму» відмовився від суду.
Він заплатить компенсацію за перекриття дороги.
Натомість отримає пільги на проєктування.
Раджу тобі давати кращі поради мерові.
Хай там як, усе ж закінчилося добре?
Ми отримали 3,7 мільярда вон без суду.
Відсвяткуємо за вечерею?
Я пас. Маю піти в одне місце.
Можна завтра піти.
Не можна.
Сьогодні повний місяць.
Що? До чого тут повний місяць?
Усі проблеми
будуть розв'язані, коли місяць буде вповні.
Місяць.
Але тепер я знаю, який я напідпитку.
Я хочу поцілувати людину…
яка поруч зі мною.
Напідпитку він засинає.
Як він мене бісить, коли рота відкриває.
Але який він гарний, коли спить.
Боже. Прокинься.
Сін-ю.
Прокинься, Сін-ю.
Чому ти репетуєш?
Що таке?
Чому я тут лежу?
Більше ніколи не пий, якщо так поводишся.
Ходімо вже.
Ти не йдеш додому?
Іду.
Тоді чому розлігся?
Моє тіло не слухається мене.
Зрозуміло.
От змочить тебе роса — одразу прокинешся.
Тоді твоє тіло послухається.
Я надто стомлена, тому я іду.
А якщо мене вкусить якийсь кліщ,
або ж я підхоплю кліщовий тиф і вмру?
Тоді це поле стане місцем смерті людини.
Ти жорстока.
Хон-чо.
Відвези мене додому.
Я боюся комах.
Боже.
Ти важкий!
Та прокидайся вже!
Я виснажена.
Чорт, який він важезний.
Я хочу пити.
Дай мені води.
Пий.
Дякую.
Відпочивай. Я піду.
Гаразд.
Зміни код на дверях.
Як можна було встановити 12345678?
Неймовірно.
Не зміню.
Не забудь мій код на дверях.
Іди вже спати.
Не хочу, щоб ти це робила.
Закляття виправлення помилки.
Моє серце швидко б'ється, коли я тебе бачу.
Якби воно не билося, ти б помер.
Моє серце ще ні з ким так швидко не билося.
І я ніколи не проводив безсонної ночі, думаючи про когось.
Чи знаєш ти, як щеміло моє серце…
у таксі, коли ми поверталися з Сокчхо?
Коли ти розповідала про свого батька…
Я думав, моє серце не витримає.
Я не плачу
через інших.
Та коли дивлюся на тебе, я хочу плакати.
І спати я не можу.
Цілісінький день думаю про те, що ти робиш.
Мене страшенно дратує, що ви живете в одному домі з Че-кьоном.
Але однаково
ти мені подобаєшся.
Ти справді вважаєш,
що це все через закляття?
Так.
Це все закляття.
Ні.
Це…
кохання.
Він позбавив мене спокою, сказавши ті дивні речі,
а сам нічого не пам'ятає.
Укуталася, як капуста.
Ти не вбралася ошатно.
Чому не дивишся? Я дуже ошатна.
Я не маю автомобіля.
Одягла куртку, бо їхала на автобусі, а зараз дуже холодно.
Молодець, що вкуталася.
Щоб не вражати людей своєю вродою.
Зачекай трохи. Невдовзі я не здаватимусь тобі вродливою.
От і добре.
І я так кажу.
Ходімо швиденько виправимо помилку.
Авжеж.
Я готова.
Що ти робиш? Ходи.
Якось це зловісно.
Ти вважаєш мене помилкою.
Якщо накладеш закляття, я можу зникнути.
Я ніколи не вважала тебе помилкою.
Помилка — це те, що я тобі подобаюся.
Ти цього не хочеш.
Я цього не хочу.
Ти певна?
Ти мене не хочеш?
Почнімо вже хутчіш.
Це не схоже на гілку персикового дерева.
Припини, інакше не накладу закляття.
Ти пообіцяв віддати мені всі закляття, крім одного, а використовуєш їх сам.
Ходи сюди.
Сідай.
«Приготуйте гілку персикового дерева,
червоний перець чилі, червону квасолю,
чорне чорнило та червоний корейський папір.
Заплющте очі й спокійно подумайте
про помилку, яку ви хочете виправити».
Очі заплющ.
Бон-кіле!
Ви не бачили Бон-кіла?
Ви загубили дитину?
Ні. Собаку.
Ми гуляли, задзвонив телефон,
і я відпустила шворку.
Я його шукаю, але не можу знайти.
Його тут не було.
Ми тут уже довго. Ми його не бачили.
То я його ніколи не знайду?
Він мені наче син.
От поганець той Бон-кіл.
Ми його пошукаємо.
Справді?
Не можна ігнорувати людину, якій треба допомогти. Вона держслужбовиця.
І ще вона відповідає за паркове утримання.
Але не цього парку.
І що?
Не допоможеш?
Звісно, допоможу.
Бон-кіле.
Гав-гав. Бон-кіле.
Де ти, Бон-кіле?
От малий паскуда.
Парку Бон-кіле.
Лі Бон-кіле.
Кіме Бон-кіле.
Бон-кіле.
Де ти, Бон-кіле?
Бон-кіле, де ти?
Бон-кіле.
Хон-чо. Заспокойся і слухай мене.
Можеш повільно підійти до мене?
Бон-кіле.
Ти Бон-кіл?
Ти ховаєшся за мною?
Нам треба просто піти.
Поглянь на нього.
Він не схожий на Бон-кіла.
Він схожий на Максимуса, Дарта Вейдера чи когось із тієї парафії.
Правда?
О боже!
Що сталося?
Він тебе вкусив?
Він небезпечний. Не рухайся.
Я…
Я не можу дихати.
-Усе гаразд? -Так.
У мене
не все гаразд.
Що?
Серце калатає.
Злізь.
Він мене злякав.
Бон-кіле.
Мабуть, його серце калатає через тебе.
Господи.
Пси між собою завжди порозуміються.
Сам казав. Ти милий, мов цуцик.
Сидіти.
Ти мені наказуєш?
Не тобі. Бон-кілу.
Бон-кіле, сидіти.
Лапу.
Жах.
Бон-кіле!
Бон-кіле.
Ось твоя матуся.
Дякую.
Немає за що.
Бувай, Бон-кіле.
Ходімо. Дякую.
Бувайте.
Що ж, час починати.
Зачекай. Зараз ми вже цього не зробимо.
Я брудний, бо мене облизав Бон-кіл.
-Сін-ю… -Поглянь на місяць.
Якщо добре придивитися, то він не такий уже й круглий.
Ти серйозно?
Якщо не зробимо сьогодні, чекатимемо ще місяць.
Ти не думаєш, що зайве марнувати закляття на це?
Може, залишимо його для автотрощі
чи землетрусу — хтозна, що станеться в майбутньому?
Гаразд. Не накладатиму.
Я подобатимуся тобі, а мені подобатиметься пан Квон.
Любовний трикутник — непогана річ.
А що На-йон?
Ти про неї подумав?
Помилка не лише в тому, що ти закохався в мене,
твоя хвороба теж помилка.
Я хочу, щоб ти швидко одужав
і щоб у вас із На-йон усе було добре.
Це не причина.
Ти хочеш позбутися мене й порозумітися з Че-кьоном.
Однаково я тобі вдячна.
Ти обідав зі мною
і був на поминках мого тата.
Ти навіть телефонував мені.
Насправді мені було дуже самотньо.
Але я почувалася не так одиноко,
бо ти щодня телефонував.
Сідай уже.
Хутко.
«Заплющте очі й спокійно подумайте
про помилку, яку ви хочете виправити.
Занурте гілку персикового дерева в чорнило
й напишіть…
"зарадити лихові" на корейському папері.
Ретельно згорніть корейський папір,
і нехай людина зберігає його впродовж 100 днів».
Тримай.
Залиш його в себе на 100 днів.
Не згуби.
Не хвилюйся.
Не треба везти мене додому.
Я і не планував.
Бо це кінець.
Тоді я іду.
Авжеж. Прощавай.
Боже.
Що?
Закляття виправлення помилки не подіяло?
Чому ти знову телефонуєш?
У мене так легко на душі.
Я зовсім не думав про тебе вночі.
-Справді? -Так.
Я цілу ніч не спав, щоб перевірити, чи думатиму про тебе.
І не думав.
Схоже, чари таки подіяли.
Це ж прекрасно.
Насправді я хвилювалася, коли писала чарівні слова вчора.
Не хвилюйся.
Я не бігатиму за тобою
і більше ніколи не зателефоную.
Вітаю.
Я така щаслива.
Хіба тобі не треба поспати перед роботою завтра?
Я саме йду спати.
Я тебе часом не розбудив?
Усе гаразд.
Розбудив хорошими новинами.
Справді?
Повертайся в ліжко. Солодких снів.
Звісно. І тобі добраніч.
Дякую.
Привіт.
Ти така радісна.
Так.
Я піду. Поспішаю на автобус.
Зачекай.
Ти завершила свої справи з Сін-ю?
Учора був повний місяць.
Так, усе закінчилося чудово.
Я вийду біля супермаркету.
Якщо ми приїдемо в міську раду разом,
люди щось запідозрять.
Гаразд.
Доволі дивне відчуття.
Я таємно виходитиму на півдорозі.
Таке враження, наче ми замислили щось потаємне.
Як Бонні та Клайд?
Це та відома пара?
Бонні та Клайд.
Вони працювали вдвох.
Вони грабували, убивали
й загинули.
То це була така пара?
Я дісталася на роботу швидше завдяки тобі.
Дякую.
Ти вільна цієї неділі?
А що?
Сходімо разом до собачого притулку.
Зрозуміло.
Звісно.
Яка гарна погода.
Так!
Що це було?
Агов!
Поглянь. Яка краща?
-Вони ж однакові! -Тобто однакові?
Ця завужена. Ця традиційного крою.
Ну…
-Справа. -Нехай буде та, що ліворуч.
Для особливої нагоди треба обирати ту, що зліва.
Яка краща?
-Ліва? -Гаразд.
Жодна не пасує.
Я візьму червону.
Який найкращий?
Візьми будь-який.
Хто дивиться на ремені?
Я знав, що треба було обирати самому.
-Тоді нащо питав мене? -Сам дивуюся.
Нащо я питав тебе?
Не треба було питати.
Чому це ти виряджаєшся?
Ти мені зраджуєш?
У мене сьогодні зустріч із Кім Хі-е.
Я хіба не казав?
Пані Кім погодилася знятися в рекламі моєї компанії.
Пані Кім, хай їй грець.
У мене ідеальний вигляд. Прекрасно.
Татко вже йде.
Наглядай за домом, доки не повернуся, гаразд?
Ти.
«ТИТАНІК»
Сьогодні твій останній день із татком.
Були ж часи.
Я заздрю.
Боже.
Це ви, Вуку?
Так. Вітаю.
Ви продаєте вживані речі?
Звідки ви знаєте?
Ваш нік «Бейонсе»?
А ваш «Нефритовий конус»?
-Так. -Боже.
Неймовірно.
Тримайте.
Боже.
Ви справді хочете продати його за 200 тисяч вон?
Він коштує мільйон, взагалі-то.
Дати вам знижку?
Зазвичай так продають уживані речі.
Я цього навіть не прошу.
Ціна й без того чудова.
Я пригощу вас кавою.
Які гарні.
Мені треба була пляшка.
Яка краща?
Що?
Ось ця?
У вас чудовий смак.
Мені ця теж більше сподобалася.
Ти не хочеш пити?
Шкода, що такі жінки приходять до міської ради.
Як можна бути гарною в такому простому одязі?
Реновація триватиме понад місяць.
А якщо вона познайомиться з паном Чаном?
Сподіваюся, вони не закохаються.
Сьогодні на обід салат, а не рагу зі свинини. Я на дієті.
Хон-чо.
Я чекала на тебе.
Це тому ти просила пробачення?
Бо мала працювати тут?
Так.
Ми будемо часто бачитися. Краще знову стати подругами.
Але не кажи нікому, що я зустрічаюся з Сін-ю
і що я донька мера.
Я не хочу такої уваги до себе.
Ніхто не знатиме, якщо сама не розповіси про це.
Щасти тобі в роботі.
Кілька днів тому прийшов п'яний скаржник
і здійняв метушню.
Я схопив його за руку й зробив ось так.
Розгляньмо ситуацію.
Це міг бути самозахист.
Хіба це не вважається самообороною?
Це можна вважати перевищенням меж.
Тоді що буде зі мною?
Мене кинуть за ґрати за напад?
Максимум — накладуть штраф.
Цього року мене знову не підвищать.
Мені шкода, пане Кон.
Дякую за консультацію.
Зачекай на мене.
Татко вдома.
Де мій малюк?
Куди подівся мій малюк?
Ти його переставила?
Так.
Твій малюк мені заважав.
І я від нього відреклася.
Постав негайно на місце.
Інакше ми розлучимося.
Прекрасно!
Тепер у мене більше ніж достатньо причин для розлучення.
ЗЕЛЕНІ ЛЕГЕНІ ОНДЖУ
ЛАНДШАФТНА ОРАНЖЕРЕЯ
Чому він телефонує о цій порі?
Чому ви не відповідаєте?
Саме збиралася.
Що ви тут робите о цій порі?
Я чекав на вас.
Повечеряймо разом.
Удвох?
Так.
Це для вас.
Це ви надіслали мені кошик з квітами?
Нічого такого.
Нехай троянди принесуть комусь радість,
ніж підуть на смітник, бо їх ніхто не купив.
Але троянди — це вже занадто.
Це жовтець.
Він згодиться — це ж бо не троянди?
Ну… Пане.
Минулого разу ви знали, яка в мене пляшка.
Ви пили з неї воду?
Так.
Я хотів знати, який чай ви п'єте.
Доволі оригінальний смак.
Що це було?
Я пригощу вас вечерею, щоб перепросити за те, що випив його.
Ходімо. Я забронював столик у ресторані.
Пробачте,
але я не хочу зустрічатися з особистих питань після роботи.
Тоді поговорімо про фестиваль гібіскусу мінливого. Це робоче питання.
Пане.
Ви просили сказати вам,
коли я захочу поговорити про дружину.
Я сьогодні не маю часу.
У мене є плани на вечір.
Я чекатиму на нього надворі.
Хто він?
Ви його не знаєте.
Однаково скажіть.
Ось і я.
Ходімо, Хон-чо.
Пані Ма чекає, еге ж?
Гаразд.
Я піду.
Що з ним не так?
Він випив його.
Що випив?
Любовне зілля?
Можливо, випив більше за тебе.
Ти стільком людям завдала шкоди. Треба було вже вилити його в річку Хан.
Щоб усі в Сеулі випили любовне зілля і закохалися в тебе.
Я про це не подумала.
Краще б зробила це.
Стільки клопотів — і якісь випадкові люди його випили.
Я випив ненавмисно.
Я теж зробила це ненавмисно.
Це не знімає з тебе вини.
Незнання — джерело злочинів і страждань.
Не треба так казати. Я наклала закляття виправлення помилки.
-Виходь. -От і вийду.
Все ж дякую тобі за допомогу.
Не виходь.
Я хочу відвезти тебе додому.
Певно, закляття ще не подіяло.
Так.
Насправді я сумував за тобою.
Ну от, почалося.
Чому в заклятті сказано носити чари зі собою впродовж 100 днів?
Треба зачекати 100 днів.
Перші 100 днів завжди важко.
За ніч воно на мене не подіє.
Я просто зникну.
Не треба…
Що з тобою? Візьми себе в руки.
Що це?
Боже.
Ти не думаєш, що це вже занадто?
Ми щойно бачилися. І ти знову припхався?
Я тут не тому, що хотів.
Цього разу я не мав вибору.
Що, знову сумував?
Так. Я дуже сильно сумував.
І, певно, сумуватиму завжди.
Що ти маєш на увазі?
Що із цим робити?
А що з ним? Тримай у себе.
Немає сенсу тримати його в себе.
Коли я переглядав запис відеокамер, то бачив лише тебе.
Коли я побачив, як ти впала, моє серце облилося кров'ю.
Коли незнайомець фліртував з тобою, у душі розгорілась пожежа.
Коли ти сіла в автобус і зникла, я мало не заплакав.
Звісно, я так почувався.
Цьому не зарадиш.
Бо ти повністю зіпсувала закляття.
Що я зіпсувала?
Цей символ означає «квітка».
Він не означає «зарадити лихові».
Що?
Досі не розрізняєш?
Це ж геть різні символи.
ЗАРАДИТИ ЛИХОВІ
КВІТКА
Я міг перетворитися на квітку. Навіщо ти це зробила?
Чому ти припустилася такої критичної помилки?
Ну…
Певно, я перенервувала.
Як можна нервувати в таку важливу мить?
Ти надто пильно дивився на мене.
Ти нервувала, бо я на тебе дивився?
Чому?
Ти казала, що я тобі ніколи не подобався.
Це не тому, що ти мені подобаєшся.
Ти не даєш мені спокою.
Сказав, що кохаєш мене й таке інше.
Я таке сказав?
Я не міг.
Я не плачу
через інших.
Та коли дивлюся на тебе, я хочу плакати.
Це…
кохання.
Я був п'яний.
Мені це теж відомо.
Не сприймай це серйозно.
Я не сприйняла це серйозно.
Ти просто був п'яний.
Ти белькотів нісенітниці. То чому я маю сприймати це серйозно?
Насправді я не белькотів нісенітниці,
якщо бути щирим.
Сін-ю, та що з тобою?
Ти обіцяв більше не приходити.
Ти казала, все минуло.
Так. Ну…
Для мене не минуло.
Що?
Вочевидь,
я її кохаю.
Я кохаю Хон-чо.
ПОЄДНАНІ ДОЛЕЮ
Я шкодую, що відмовився від цих почуттів.
Я піду просто до неї.
Ти ще не чула пліток?
Вони з паном Чаном зустрічаються.
Мої вітання з публічними стосунками.
Скажи мені щиро.
Тебе одразу привабила Хон-чо.
Хіба закляття не відмовка?
Тоді спробуй.
Перевірмо зараз, чи закляття діє.
А якщо діє, то що ти із цим робитимеш?
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька