Dougu.
Foxtrot November Bravo, tady usedlost Lofton. Ozvěte se.
Aerolinky Fullerton, tady Foxtrot November Bravo.
Pošta doručena.
Vracím se na základnu.
Rozumím. Hoď s sebou.
Máš tu další skupinu turistů. Čekají 20 minut.
Rozumím. Jsem na cestě.
Bravo, tady usedlost Lofton.
Ozvěte se.
Usedlosti Lofton, slyším vás.
- Co se děje? - Našeho psa uštknul had
a je na tom zle. Potřebujeme rychle dr. Justmana.
Pomůžeš nám?
Neboj, Michelle, budu tam za 20 minut.
- Připravte ho na cestu. - Brzy se uvidíme.
Fullerton, slyšíte?
- Mluv. - Zavolej Justmana.
- Přivezu za ním Douga. - Cože?
Máme tu platící klienty, kteří čekají.
Tohle je urgentní. Hadí uštknutí.
Hadí uštknutí? Máš vůbec dost paliva?
Zvládnu to.
- Ahoj, Dano. Ještě, žes byla poblíž. - Připoutej se.
AEROLINKY FULLERTON
Co si mám s tou holkou počít?
Ten ventil zněl v pohodě.
To doufám. Stál majlant.
Zatracený šejdíři.
Co bys dělal, kdybys nám nemohl brát cestující, Mikeu?
Jen tak dál, Jeffe.
Chceš mě poslat do hrobu?
Vypadáš dost dobře. Začal jsi cvičit?
No, zrovna teď… Přestaň měnit téma.
Neber leteckou podporu na úkor platících klientů.
My jsme ztratili další let?
Musela jsem. Byl to Doug.
Meleme z posledního.
- To už jsme zažili. - Ne takhle.
Součástky jsou čím dál dražší.
Když chce někdo doručit poštu nebo jídlo či léky
nebo dovézt Douga k doktorovi,
to je jeden potenciální let s platícími turisty, který se neuskuteční.
Nerad to říkám, ale jestli máme přežít,
musíme se zaměřit na zisky.
Tati, letecká podpora je důvod, proč máma založila Aerolinky Fullerton.
To byl celý smysl.
- Já vím, Dano, ale… - Bude líp.
Jen musíme brát víc zakázkových letů, nebo budu létat i v noci.
Nemůžeš být ve vzduchu nonstop.
Musíš si udělat čas i na sebe.
- Nenuť mě to říkat. - Mluvím vážně.
- Jak říkala máma… - Zlatíčko.
„Když chceš s něčím pohnout, musíš to udělat sám.“
- Opakujte. - Udělej to sám.
Udělej to sám.
Kdyby něco, budu dělat pozemní kontrolu.
Je celá po tobě, Claro.
LONDÝN
Aerolinky Fullerton.
Jejich marže se rok od roku propadají.
Nedaří se jim.
Ne, to nikdo neříká. „Nedaří se jim.“
Neprofesionální.
Jsou…
…v posledním tažení.
Jsou v posledním tažení. To je dobrý. Zní to drsně.
Jo.
To dáš.
Protože se točíme v kruhu.
Běž a řekni jim, ať mi do zítřejšího poledne pošlou nabídku.
A řekni jim, že očekávám závazek.
Alexi, ušetři mě.
Dohoda na 40 se mi líbí, na 50 je to urážka.
Dobrá.
Musím končit. Je tady můj syn.
Dobrá.
- Williame. - Ahoj, tati. Rád tě vidím.
Brzy začíná schůze rady, takže mám jen pár minut.
- Jo. - Takže…
Tvoje vedoucí týmu tě chválí.
Jak si vzpomínám, vždycky ti šly spíš humanitní vědy
než matika.
Doufám, že mi neříká jen to, co chci slyšet.
Věděl jsem, že ji mám začít podplácet.
Jak to vypadá s tím tvým úkolem? Co pro mě máš?
Než se k tomu dostaneme… Chci ti poděkovat.
Mám radost, že pro tebe pracuju.
Williame, nemám na to celý den.
Jasně.
Jo.
V e-mailu jsi psal, že mám určit oblasti pro možnou konsolidaci.
Trochu jsem zapátral.
Aerolinky Fullerton.
Jejich marže se rok od roku propadají.
Jsou v posledním tažení.
Ale je v tom cenný majetek.
Letecké vybavení, letadla, nemovitosti,
které, kdybychom se rozhodli je prodat,
by pokryly náklady na dluh.
Přiznám se, že jsem lehce překvapen.
To je poctivá práce.
Zařiď to.
Jak to myslíš?
Jeď do Fullertonu a vyřiď to.
Jo, dobře.
Problém je, že Fullerton je v Austrálii.
Ano.
Je to dlouhý let.
Jsi si jistý, že se na to hodím?
Protože moje povaha…
Austrálie je drsná.
I tak musíme ukázat,
že jsme se tomu před prodejem věnovali.
Prověř ten podnik, jejich účty,
pečlivě všechno prozkoumej a pak…
Jo.
Proč já?
Protože…
Příští rok tě plánuju doporučit na pozici zástupce ředitele.
Je čas. Je čas, abys převzal zodpovědnost.
Páni.
No teda.
- Děkuju ti. - Ještě mi neděkuj.
- Dobře. - Pokud…
Pokud tady máš zaujmout vedoucí pozici,
musíš dokázat, že uděláš, co je nutné.
- Pojedu do… - Austrálie.
- Ano.
Rada se opět sejde za týden.
Chci, abys to vyřídil a pak jim to osobně odprezentoval.
Dobře.
To je dobře.
Fajn.
- Williame. - Ano.
Tohle je důležité.
Ano.
Nezklamej mě.
Ne.
Ano, pane.
'96 BMW K1100RS.
Hustá mašina.
Kolik za ni chce?
Patnáct tisíc?
Jsem na řadě.
- Šokovalo mě to. - A taky ti to nejde.
- Dobrá trefa. - Kolik bys dal za '96 BMW K1100RS?
- Kolik má najeto? - 35 000.
- Osm tisíc? - Přesně.
Víš co?
Dana zbožňovala projížďky po venkově na mojí '97.
Máme asi trochu odlišné vzpomínky.
Vraťte se k sobě, prosím.
- Tomu moc nevěř. - Nevšímej si jí.
Je posedlá mým milostným životem.
Prosím? Jakým milostným životem?
Jen myslím, že máš chodit ven.
Nerad to říkám, ale má pravdu.
Mám pravdu.
V čem je vůbec problém?
- Randění je super. - Kdy mám asi tak čas chodit na rande?
Jo, o to tady právě jde.
Nemůžeš zasvětit celý život práci.
Udělej si čas na sebe.
A to není žádný nechutný dvojsmysl.
Miluj, co děláš. Dělej, co miluješ. V životě nepracuj.
To se přece říká, ne?
Ano, ale nemusíš to takhle přehánět.
Jeff má pravdu, možná bychom měli přehodit výhybku a…
Nechat záchranu světa na jiných.
Můžete si dát konečně pohov?
Já vím, co dělám.
Opravdu?
Buď po tvém, nebo nijak.
Ne, to není po mém.
Jenom chci, aby aerolinky fungovaly stejně jako doteď.
Jak to chtěla máma.
Mně taky chybí. Všem nám chybí.
Byla výjimečná. Jedna z milionu.
Musíš zkrátka někdy dupnout na brzdu.
Jinak ti život uletí.
- Ty sis to natrénovala? - Jo, před zrcadlem.
Je tam narážka na lítání, moc chytrá.
Já mizím.
Pamatuj, život ti uletí.
Jo. Naše kancelář. V osm.
- Jasně, ahoj. Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Kde jinde bys byl radši?
- Dobrýtro, zlato. - Dobrýtro, Jeffe.
Tak jo.
Copak máme dneska na programu?
Nikki!
Dobrýtro, týme!
Jak se dneska…
No konečně.
Dneska ráno nás čekalo jedno šokující překvápko.
Překvápko je ten tři dny starý e-mail?
Tos myslel, Jeffe?
Jo, jsem pozadu s administrativou.
Zdá se, že nás neočekávaně navštíví přátelé z ITCM Financial.
Posílají někoho na inspekci.
Je to normální? Nikdy se nám neozývají.
Jo, Jeffe, proč se tu najednou zjeví?
Je všechno v pořádku, tati?
Je to jen rutina, zkontrolují účetnictví,
jestli všechno sedí a tak dále.
Kdy sem mají dorazit?
- Jo, proč nám to neřekneš? - Trajekt má dorazit…
- To si děláš legraci. - Ne.
Musíš pro ně dojet, my to tady zatím doděláme.
Nemůžu, dnes doručuju poštu do Packers Bay.
To počká, zlato.
Jsi tváří Aerolinek Fullerton.
Musíš naše hosty přivítat.
- Ale, tati… - Jmenuje se Mitchell.
Zpátky to vezmi vyhlídkovou cestou přes město, ať máme čas to tu nachystat.
A buď milá.
Vy budete pan Mitchell.
- Prosím? - Tady vás oblek hnedka prozradí.
- Můj oblek. - Já jsem Dana z Fullertonu.
- Vítejte. Jdeme na to. - Slečno, myslím…
Bez urážky, ale musím se držet rozvrhu,
takže to vezmeme hopem.
Přijel jsem na návštěvu k bratranci.
Jestli dovolíte, přeji pěkný den.
Vy jste pan Mitchell?
Ano. William.
Dana.
Asistentka pana Randalla?
Ne, hlavní pilot.
Tudy.
Bože můj.
To je ono?
- Ano, posaďte se. - Jistě.
Tohle dáme dozadu. Tak šup.
- Mám práci. - Dobře.
Tohle je tedy Fullerton?
To je ono.
Na rychlou návštěvu jste uletěl dlouhou cestu.
Měla bych se něčeho bát?
Ne, je to…
Jen jsem se chtěl podívat, jak to tady u vás funguje.
Rozumím.
A jsme tady. Aerolinky Fullerton.
Velmi malebné.
VÍTÁME PANA MITCHELLA
To je moc, tati.
Jste William Mitchell.
- Ano. - Jeff Randall.
Vítejte u slavných Aerolinek Fullerton.
- Moc mě těší, pane Randalle. - Jeffe.
- Tohle je Nikki.
Naše mechanička a machr přes techniku.
Co se rozbije, to spraví.
- Moc mě těší. - Daří se vám?
Dobře se mi daří.
Provedeme vás po našem skromném podniku.
Jen upozornění. Klimatizace je v háji.
Nikki čeká na náhradní díly.
- Nekonečný příběh. - Jistě.
Půjdu zkontrolovat Harriet.
Bože.
Je to studený čumák v obleku, co?
Sexy!
S tou klimatizací to skutečně nebyl vtip.
Je to tu rustikální.
My se rádi držíme při zemi.
- Prosím. - To nic.
Jak dlouho vám to tady patří?
Založili jsme to s manželkou v roce '93 vedle sousedů.
Jsme obyčejní lidi,
ale naši zákazníci oceňují náš osobní přístup.
Aspoň nám to říkají.
- Zajisté. - A co vy, Wille?
- Co? - Provozujete firmu s manželkou?
Ne, nejsem ženatý.
- Přítelkyně? - Ne, nemám přítelkyni.
- Přítel? - Ne, já…
Jsem svobodný.
- Zajímavé. - Prosím?
Podle mých záznamů jste převážně výletní společnost.
Ale chci se zeptat na tu leteckou…
- Leteckou podporu. - Leteckou podporu.
Lidi, co žijou mimo velký města, spolíhají
na leteckou dopravu pošty, zásob…
Ale tuhle část našeho podnikání přehodnocujeme.
Letecká podpora je jádrem naší firmy.
Vždycky jsme to dělali a budeme to dělat dál.
Chápu.
Ptám se jen, protože…
Předběžně jsem vyhodnotil vaše účty,
pane Randalle.
- Jeffe. - Ano, Jeffe.
Podle všeho vám vláda dotuje palivo
a výdaje na tyto cesty.
To je pravda.
Vzhledem k rozsahu vašeho působení
a, jak sami říkáte, velikosti konkurence,
a vzhledem k faktu, že máte pouze jedno funkční
letadlo. Je to tak?
Pak tedy…
Pak tedy nemůžete očekávat…
zisky.
Život nejsou jen zisky.
To rozhodně.
Bohužel je to však priorita.
Jaký je účel téhle inspekce?
Přeletěl jste půl světa, abyste nás urážel?
- Dano. - Co se děje?
Co kdybys Willovi ukázala Harriet a my tady zatím uklidíme?
Jasně.
Stejně nemám nic na práci.
To je ona. Cessna 206.
Proč Harriet, jestli se můžu zeptat?
Mámin smysl pro humor.
Aha.
Harriet jako ženská varianta Harryho.
- Nechápu. - Harry Houdini.
Harry Houdini.
Harry Houdini, ten kouzelník, svěrací kazajka.
Jo, Byl to první člověk, který v Austrálii provedl pilotovaný let.
Diggers Rest, Victoria, 18. března 1910.
To jsem nevěděl.
Máma byla nadšenec do historie létání.
Zdá se, že jablko nepadlo daleko od stromu.
Předpokládám, že člověk
musí být nadšenec, aby v tom létal.
Víte…
Musím vyřídit jednu zásilku.
Pojďme se proletět.
- V tomhle? - Ano.
Je bytelná jako skála. Pojďte.
Jistě.
Velká aerodynamická skála.
Připoutejte se.
Co máte za lubem?
Udělám našemu hostu malou ukázku.
Rozumím.
Doufám, že si to s naším váženým hostem užijete.
Moc si to užijte.
Je to tady útulné.
- Děláte to už dlouho? - Celý život.
To je dobře.
Tady Foxtrot November Bravo, žádám povolení k odletu.
Rozumím. Můžeš vyrazit.
Dobroš.
Opřete se.
Propána…
Jak říkám, pevná jako skála.
Jo, je to paráda.
- Moc si to užívám. - Jste v pohodě?
Je to tu těsné, že?
Nevím, kam mám dát ruce,
abych na něco nesáhl.
Dejte je prostě dolů.
Vy Angláni jste prostě fifleny, co?
Jednou jsem letěl balónem. To bylo podobné.
Co se stane, když se něco pokazí?
- Jsou vzadu padáky? - Jen jeden.
To není vtipné.
Když jsem byl malý, zažil jsem…
Nebylo to letadlo, ale malý prostor.
Budete celou dobu takhle žvanit?
Cože?
Dobře.
Pardon.
To nic.
Můžu se zeptat… Jak je to letadlo staré?
- V červnu jí bude 52. - Padesát…
Bože můj.
Podívejte, Mount Abbot.
Moc krásná.
Hele…
Co to děláte?
Podívejte se.
Opřete se.
Budeme přistávat.
To byla zábava.
Vítejte v Packers Bay.
Létáme sem každé dva týdny.
Bez nás by byli úplně odříznutí.
Mám tady počkat?
Proč? Oni nekoušou.
Aha.
Jistě.
Půjdu ven.
Budu vypadat jako idiot.
Zničím si boty.
- Čau, všichni. - Ahoj, Dano.
Omlouvám se za zpoždění.
Mám tady poštu pro:
Nicka, Serenu, Shanea a Luckyho.
Vzalas na projížďku svýho kluka?
Musím tě zklamat, to je hlavoun z Anglie.
Přijel se podívat, jestli hospodaříme zodpovědně.
Dělají suprovou práci.
- Být vámi, přidám jim. - Tím jsem si jistý.
Slyšelas o tom šíleným počasí u pobřeží?
Nevím nic víc než ty.
S trochou štěstí se to zase stočí na jih.
Musím vzít Becky na rentgen.
- Budeš mít čas? - Asi jo.
- Ahoj, děcka. Můžu si zahrát? - Jo.
My dva budeme spolu, jo?
To byla ruka, dámy a pánové.
Trefa.
Bavíte se?
Jo. Vypadají jako profíci, říkal jsem si,
že se u nich třeba něco přiučím.
Je čas vyrazit, jestli jste připravený.
Ano, určitě.
- Čau! - Ahoj, Dano.
Ahoj, Dano.
Sbohem.
- Nazdárek. - Ahoj.
Heathe, William. Williame, Heath.
- Dobrej. - Dobrej.
Dobrý den.
- Vy se chcete ubytovat? - Ano. To budu já.
V pohodě.
Moment, donesu vám klíč.
Mockrát děkuju za dnešní ukázku.
Bylo to velice poučné, místy lehce děsivé.
To nestojí za řeč.
- Užila jsem si to. - Jo.
Už se asi moc neuvidíme,
tak se mějte.
Dobře.
To je osobnost, co?
Ano.
Velice houževnatá.
Nemáte ani tušení.
Tak prosím. Číslo dva.
Přes parkoviště, nahoru po schodech a druhý vlevo.
Dobře.
Přes parkoviště.
Bože můj.
Bože.
Díkybohu.
Ahoj, tati.
Ahoj. Už ses zabydlel?
Jak je v řiti světa?
Má to tady svoje kouzlo.
Je tu soudržná komunita lidí.
Hlavně si k nim nevytvoř vazby.
Už sis prošel jejich finance?
Ne, to jsem ještě nestihl, ale udělám to.
Čas je rozhodující, Williame.
Zavři to tam.
A vrať se domů.
Ťuky ťuk.
Haló!
- Dobrý… - Panenko skákavá.
Vyspanej do růžova?
Jo, navzdory tomu vedru.
Možná pomůže povolit kravatu.
Tohle jsou tropy. Uvolněte se trochu.
Ano.
Tohle je vaše.
- Buďte jako doma. - Výborně.
Jsem připravený vrhnout se na ty finance, pokud můžete.
Ano, finance.
Všechno mám, jen ještě něco dodělám.
- Dobrýtro. - Tady ji máme.
- Vždy připravena. - Zdravím.
Jsem tady jako každý den.
Viděl jsi Nikki?
Měla mi dneska pomoct s rozvozem.
Nikki vlastně volala.
Rozbila se jí motorka a přijede později.
Vážně? Nemůžeme si dovolit další zpoždění.
Musíme doručit ty lékárničky do Wattle Hills.
Mám nápad.
Co kdyby ti dneska pomohl s rozvozem Will?
- On? - Já?
Proč ne?
Dana potřebuje pomoc.
A já vám zatím připravím ty výkazy.
To zní jako řešení pro všechny. Co říkáte?
Dobře.
- Bezva. - Bezva.
Vážně myslíš, že jim to spolu vyjde?
Jo. Věř mi.
Nikdy se nestýká s cizími lidmi, tohle jí prospěje.
Navíc, kamarádit se s finančníky může být výhoda.
Zvládáte to lépe než včera.
Jak to myslíte? Já jsem ztělesnění uvolněného cestujícího.
Jaké to je v ITCM Financial?
Musí to být úplně jiné než tohle.
Rozhodně méně vzrušující.
A méně nebezpečné.
Spousta fiskálních odhadů a klíčových ukazatelů výkonnosti.
Bavilo vás to už jako dítě? Měl jste rád tabulky?
Ani ne.
Ale táta vedl firmu, takže…
bylo tak nějak dané, že tam skončím.
To mi zní povědomě.
Váš táta působí přátelsky.
Jeffa všichni milují a Jeff miluje všechny.
Jaké je s ním pracovat?
Já bych neměnila.
Což neznamená, že to někdy není turbulentní.
- To byla letecká narážka? - Záleží, jestli vás pobavila.
Někdy chce podnik vést jiným směrem.
Možná má pravdu.
Dalo by se říct, že chtěl nabrat jiný kurz.
To byla letecká narážka.
Sakra!
No tak.
Je to jako ve starém autě, které má svoje mouchy?
Něco takového.
To je normální zvuk?
- To není dobrý zvuk. - Mayday.
Aerolinky Fullerton, tady Foxtrot November Bravo.
Mayday?
Dano, copak je?
Selhání motoru asi 8 kilometrů severně od Sinclair Bay.
Zkusím nouzově přistát. To bude ten nový ventil.
Foxtrot November Bravo, Aerolinky Fullerton. Rozumím.
Zůstaň na příjmu a ozvi se, až přistaneš.
A opatrně.
Bože můj. Tak jo.
Mám pocit,
že teď je vhodná chvíle vám říct, že se bojím lítání.
- Panebože. - No tak!
Dano?
Dano, to je hodně blízko.
- Tohle už nikdy neuděláme. - Dobře.
Aerolinky Fullerton, jsme celí.
Půjdu zkontrolovat škody. Dám vám vědět.
- Přepínám. - Rozumím.
Hlavně opatrně.
A teď je to nula funkčních letadel.
Báječné.
Jasně.
Kde přesně jsme?
Severozápadně od Cape Flattery.
Kousek od Lizard Island.
Lizard Island? To je bezva.
Co budeme dělat? Zapálíme světlici?
Ne.
Jak to myslíte, že ne?
Trvalo by to hodiny, než by pro nás někdo přijel.
Navíc bych tu musela nechat Harriet. To nejde.
Když chceš s něčím pohnout, udělej to sám.
Pojďme.
Podejte mi hasák.
- Hasák? - Tamta věc.
Napravo.
Víc napravo.
Děkuji.
Pojďte sem.
Musíte to tady zmáčknout.
- Tady uvnitř? - Ano.
A nepouštějte to.
Já to nepouštím.
Asi jste to zmáčknul moc silně.
Ale nepustil jsem to.
Teď budu potřebovat křížový šroubovák.
Ten znám.
Díky.
Tak držte palce.
No tak.
Dělej, holka.
To zní dobře.
To je paráda.
To je skvělé.
Výborně.
Víme, co děláme.
Na zdraví!
Will vykřikl: „Bože můj!“
- „Bože můj!“ - To je legrační.
Nech ho být.
Je tady teprve druhý den a už spravuje letadla.
Děkuji, Nikki.
- Spravuje letadla? - Dobrá.
Zapomeň na ni.
Až tě přestanou bavit finance, můžeš mi dělat asistenta.
To je velice lákavá nabídka.
- Nedělej to. - Rád bych.
- Byla by to pro něj pocta. - Nech toho.
- Pardon. - Ty…
- Ne, ne. - Prosím.
- Nazdárek. - Čau.
Už dlouho jsem tě neviděl házet takhle očima
- na něco, co nemá křídla. - Co prosím?
Jen chci být dobrá hostitelka.
Vypadá jako fajn chlap.
Ale moc se mi nezdá jeho šatník.
To mi povídej.
Neozval ses. Co se děje?
Můžeme Aerolinky Fullerton utnout?
Uděláš nám všem laskavost?
Nepodělej to.
No dovol. Všímej si laskavě svýho.
Pozdravuj ode mě svýho kluka.
Mazaný způsob, jak se vypařit.
To kvůli tátovi.
Systém nízkého tlaku vzduchu
nabírá na síle u pobřeží.
Předpokládá se,
že se vydá dále na jihovýchod,
ovšem postup tropických bouří se velice těžko odhaduje.
- Hlavní meteorolog vydal… - Doufejme, že to utichne.
- Všechno v pohodě? - Jo, naprosto. Fakt.
Vítejte na kriketovém stadionu.
Hraješ, Wille?
Jo. Už od malička.
A je to tady.
To se podívejme.
- Nejsi naštvaný po poslední sérii? - Ještě je to čerstvé.
Moc čerstvé.
To mě mrzí.
Ten den jsem trpěl, to mi věřte.
Tys tam byl osobně?
Jo, táta má členství, vždycky máme dobrá místa.
Museli jste s tátou zuřit.
On tam nebyl.
Tuším, že tam nikdy nebyl.
Jeho smůla.
Možná je lepší, že tam nebyl,
když jsme vás tak vyklepli.
Nebere si servítky, co?
Na ex!
Děcka, já půjdu do hajan.
Všechny papíry, co jsi chtěl, budou připravené ráno.
Dobře.
Uvidíš, že ještě máme v žilách čerstvou krev.
- Ano. Těším se. - Mějte se.
- Ahoj, tati. - Dobrou noc.
Tak jo, já jdu taky. Uvidíme se zítra.
Dano, ještě nemůžeš jít, musíš doprovodit Willa domů.
- On to zvládne. - Je to za rohem.
Je hezké, že se snažíš být silný a nezávislý muž,
ale tady je to nebezpečný. Zuřivý koaly.
Zuřivý koaly?
Potřebuješ průvodce.
No jasně.
Bylo by fajn mít průvodce.
Jaké to je, žít na takovém místě?
Na tak krásném místě?
Všichni se tady znají.
Všichni do všeho strkají nos.
A co nevědí, to si rychle domyslí.
A když se s někým rozejdeš, tak se ním budeš vídat každý den,
protože ti nejspíš bude dělat ráno kafe.
To si vezmu k srdci.
Ale upřímně,
žádné znečištění, žádný hluk, žádná doprava
a sousedi jsou jako rodina.
Mám štěstí, protože tahle rodina sahá od Fullertonu
až k řece Lockhart, dohromady 1 600 kilometrů.
To je můj domov.
A co tvoji rodiče?
Proč tady chtěli žít?
To moje máma, Clara.
Byla posedlá zdejší komunitou.
Neustále chtěla všem pomáhat a angažovat se.
A milovala létání.
Aerolinky Fullerton byly její sen.
- Nechtěl jsem… - To nic.
Proto si je asi tak chráním.
Je to poslední věc, co mi po ní zůstala.
- Možná je to divný. - Není.
Vůbec ne.
To je výhoda života na malém městě.
Když máma…
Jo.
Nikdy jsme si s tátou nepřipadali sami.
To nám hodně pomohlo.
To si umím představit.
- A co ty? - Já?
Život ve velkoměstě, tatínkův následník,
jaké to je?
Upřímně, je to…
Celkem nuda.
Víš, můj táta…
řídil mnohamilionovou firmu
a neměl moc čas
na školní besídky, zápasy v ragby a tak podobně.
To bych nečekala.
A zdá se, že pracovat pro něj není o moc jiné.
Vždycky můžeš přijmout nabídku od Nikki.
Změnit prostředí,
- ušpinit si ruce. - Jo.
Myslím, že montérky by ti slušely.
Vážně?
Hodily by se mi k botám.
Tím si nejsem tak jistá.
- Páni. - Jo.
Krása, co?
Doma to takhle nevypadá.
- To je emu na obloze. - Aha.
Ten je zajímavý, protože ho rámují tmavé části nebe,
a ne hvězdy.
Objevuje se v tradičních legendách
už tisíce let.
Je to krása.
A tamhleto, co vidíš,
- to je… - Jižní kříž.
- Je to on? - Trefa.
Věděl jsem to.
A tamta velká věc je mlhovina Tarantule.
Tarantule?
To se sem hodí.
Jo.
Víš…
Jsem ohromený.
Hodí se to znát.
Když jde do tuhého,
pilot se na ně může vždycky spolehnout.
Panebože! Co to je?
- Co to je? - Bože můj.
- To není legrace. Co to je? - To je koala.
- Koala? - Ano.
Zní to jako dinosaurus.
Tahle země je na mě moc.
Nikki měla pravdu.
- V čem měla pravdu? - Vážně mě tady potřebuješ.
V tom s ní souhlasím.
Tak děkuju, že jsi mě ochránila.
Bylo to ode mě trapné a velice anglické.
Užij si to zítra s Jeffem.
- Jo. - Dneska jsem promarnila den,
zítra to budu muset dohánět.
Moc rád bych ti pomohl.
Tentokrát pořádně.
S rozvozem?
Jo.
A co tvoje práce?
Ještě mám pár dnů.
Chci si být jistý, že je můj posudek skutečně důkladný.
Jasně.
To je to nejmenší.
Už tak jsem tě hodně zdržel.
No…
Asi by se mi hodila pomocná ruka.
Dobře.
Tak fajn.
Výborně. Skvěle.
Tak se uvidíme ráno.
Jo. Přesně v osm.
Rozumím.
Nežertuju. Když tam nebudeš, poletím bez tebe.
Ano, paní.
Tohle je asi tvoje.
Ano. Děkuju.
Díky.
Mary, neozval se vám můj syn?
Zatím ne, pane.
Určitě vám dám vědět.
Dej mě dolů.
To nebylo špatný, měšťáku. Dohnala jsem svůj skluz.
Hej, Wille!
Máš chuť?
Slyšelas ho.
Máš chuť?
Tady William Mitchell. Nechte mi vzkaz.
Williame, co se sakra děje?
Zmizel jsi z povrchu země.
Rada vůbec není nadšená.
Hned mi zavolej.
Neplatný.
- Mimo dosah. - Tati.
To byla dobrá hra.
Ano, máš hodně energické nadhozy.
Učila jsem se od mistra.
Poslyš, já jsem… Můj otec a já…
Promiň.
Tohle musím vzít.
- Jasně. - Nevadí?
- Ahoj, D. - Čau, Nikki.
Williame, rada se sejde za dva dny a ty ses mi neozval.
V čem je problém?
Víš, tati, chtěl jsem ti zavolat.
Mám pocit, že jsem se unáhlil.
Podívej se. Lepší pozdě než nikdy.
To je nové čerpadlo?
Ne, kéž by. To je klimoška.
To bude mít Will radost.
A moje podpaží,
- což je důležitější. - To beru.
Můj posudek byl možná mylný
a po revizi cítím, že ponechat si ty aerolinky
by mělo dosud netušené výhody.
Tvůj posudek byl mylný?
Jo.
Vážně myslíš, že bych tvé výpočty nenechal zkontrolovat?
Tvůj posudek byl přesný.
Stačí fouknout, a celé se to rozpadne.
Co mi tajíš?
Když jsem se seznámil s místními lidmi,
myslím si, že zavřít to tu by byla chyba.
Krucinál.
Co jsem ti říkal?
Nesmíš to brát osobně. Pak je všechno složitější.
Teď máš příležitost si to vyzkoušet.
Prosím, nezruš je. Nedělej to, prosím.
Williame,
buď uděláš svou práci, nebo se sem vůbec nevracej.
Je to pro tvoje dobro.
Jednou mi poděkuješ.
Bože.
Kdo si sakra myslíš, že seš?
- Dano, prosím… - Takhle to hraješ vždycky?
Přijedeš, vetřeš se,
- užiješ si. - Vetřu se?
A pak všem vrazíš kudlu do zad?
Dano, já to chci zarazit.
Hlavně nic neslibuj.
Znělo to jako hotová věc.
Protože jsem ještě nevymyslel lepší…
Nech si to! Kde je táta?
Musím vymyslet, co budeme dělat.
Dano, věnuj mi chvilku, prosím.
Chvilku?
- Nebylo to pro mě snadné. - To už stačí. Co kdybys šel?
- Můžeš mě vyslechnout? - Lidi.
- Slyšela jsem dost. - Myslíš, že je to snadné?
- Nemáš ponětí, jak bylo těžké… - Běž pryč!
Lidi!
Ano?
Cyklóna. Žene se sem.
- Co prosím? - Sakra.
Co sakra?
Kde je táta?
Pojďme, všichni. Musíme se schovat.
Není to bezpečné. Pojďte rychle ven.
Dobrý den. Dovolali jste se Jeffovi.
Zkoušej to dál.
Nikki, vezmi, co je potřeba, a pojď dovnitř.
Co budeš dělat ty?
Půjdu najít tátu.
Hlavně buď opatrná.
Už jdu, tati.
Dano, co můžu udělat?
První krok, nemluv na mě.
Jinak je mi to fuk.
Tati?
Tati!
Tati, jsi tady?
Tati? Slyšíš mě?
Tati!
Dano!
Tati?
Dano!
Tati!
Dano!
Jsi v pořádku?
Tati.
Pomalu.
Hlavně pomalu, Jeffe. Žádný spěch.
Dobrý?
- Jo. - V pohodě?
- Pomoz mi s tím. - Pozor.
- Zatlač. - Tlač.
Díky.
Není zač.
Kde jsme to byli?
Jo. Jdi k čertu.
Co se to děje?
Tys mu to neřekl, Wille?
- Proč mu to neřekneš? - Hele, já…
ITCM Financial nás chtějí zrušit.
Cože?
- Ne. - Jen klid.
Já vám to vysvětlím. Ano?
Tys nám přijel vrazit kudlu do zad?
Přesně to jsem řekla.
Omlouvám se. Jasné?
- Měl jsem něco říct. - Myslíš?
Hned, jak se vrátím do Londýna, navrhnu radě,
aby nechali Aerolinky Fullerton v provozu.
Dano, věř mi prosím, že mi na tomhle místě záleží.
- Dej mi pokoj. - Vážně.
Ty si asi myslíš, že jsme včerejší.
Lidem jako ty jsme ukradení.
Proč by asi bohatému klukovi, dědicovi milionového impéria,
záleželo na takovém místě?
Kvůli tobě.
Záleží mi na tobě.
Zrovna v tom nejlepším.
Najdu nějaké světlo. Musí tu být baterka.
To je ono.
Hele…
Ty nejsi…
- Nemusíš nic říkat. - Dano…
Vždycky jsem myslel, že vím, kde skončím.
Ale pak jsem přijel sem,
poznal jsem tebe,
vás všechny…
Nemáš tušení, jaké to u nás je.
Každý si jde za svým.
Ale ty se zajímáš.
Záleží ti na lidech.
Chceš chránit věci, na kterých ti záleží.
Asi si neuvědomuješ, jaká je to vzácnost.
Před týdnem jsem tu vážně ani nechtěl být.
Teď nechci odjet.
Slibuju, že to napravím.
Přísahám.
To je teda šlamastyka.
Jak to vypadá? Jaké jsou škody?
Stupeň tři. Páni.
Vítr 250, 280 kilometrů v hodině.
Jestli to bude pokračovat, možná nebude co zachraňovat.
Venku bude hodně lidí, co budou potřebovat pomoc.
Ahoj.
Už to přešlo.
Aha.
Hergot.
Jdu pro generátor.
Já jdu zkontrolovat Harriet.
Zjistím, jestli nastartuju rádio.
Ježíši.
Zkouška spojení. Aerolinky Fullerton.
Aerolinky Fullerton, zkouška spojení.
Harriet je v pohodě. Nevidím žádné škody.
Aspoň tohle.
Není tu signál.
To bych ani nečekala.
Máte štěstí, že jsem šikovná.
Mayday. Voláme pomoc.
Tady je obchod v Bloomfieldu. Potřebujeme okamžitou pomoc.
Prosím, ozvěte se.
Tady policejní oddělení Packers Bay.
Žádáme…
Tady Northern Council. Zoufale potřebujeme pomoc.
Venku jsou lidi, co čekají na naši pomoc.
Postarám se o rádio.
Nikki, ty nachystej záchranné balíčky.
Jo.
Dana a William nasednou do letadla.
Nemáme na to celý den!
Hej, prober se!
Vezmi to do zdravotnického stanu.
Rozvezeme zbytek a odvezeme lidi do nemocnice.
- Jo. - Tudy.
Ještě máme místo.
Tohle je poslední krabice.
Chilli Beach, zásoby jsou na cestě. Dorazí asi v 15:40.
Léky, jídlo, voda.
Přihodil jsem ti tam lahev skotské, Steve.
Budeš ji asi potřebovat.
Rozumím, Packers Bay.
Zásoby jsou na cestě. Léky, jídlo, voda, deky.
To už zvládnete.
Vypadáš lépe.
- Ahoj. - Prosím, sedni si…
Ne, to je dobrý.
Víš…
Dneska jsi byla úžasná.
Vážně.
Byla to týmová práce.
Řekl bych, že jsem byl spíš morální podpora.
Dneska jsme toho zvládli tolik jenom díky tvojí pomoci.
Ne každý by se tak zapojil.
To musím uznat.
Mít pár dnů leteckýho parťáka
nebylo vůbec zlý.
Takže díky.
Po všem, čím si tihle lidi prošli,
ještě mají sílu se smát.
To je jeden z důvodů, proč je to tady jiné.
Zapomněl jsem, že ji mám.
Budeš si ji muset nechat vyčistit.
Nebo ne.
Počkej, kolik stála?
- Hodně. - Jasně.
Na Aerolinky Fullerton.
Bez tý kravaty
vypadáš, že bys sem mohl zapadnout.
Možná.
- Nerad ruším… - Ahoj, tati.
Právě mi přišel e-mail z ITCM Financial.
A?
Informují mě, že jsme skončili.
S okamžitou platností.
- Oni… - Tati.
Rozprodají náš majetek.
Wille…
Jestli chceš něco dělat, teď je ta správná chvíle.
Jistě.
Kancelář pana Mitchella.
Mary, tady Will. William. Můžete mi dát otce?
Pan Mitchell má jednání.
Mary, můžete mi ho zavolat? Je to naléhavé.
Vydržte.
Doufám, že je to důležité.
Tati, neprodávej Fullerton.
Nedělej to, prosím.
To myslíš vážně?
Sešrotovat to mizerné letadlo
je jediné pozitivum tohohle debaklu.
Seženu ty peníze někde jinde.
Jenom mi dej… dej mi čas.
Už jsem informoval radu.
Za tebe.
Už je to dané.
Tati… Má to tady svou hodnotu. Chápeš?
Proč jsi mě sem teda posílal?
Smyslem bylo dokázat firmě, že jsi připravený.
Na další krok.
Přijmout odpovědnost. Věřil jsem ti, ale…
Tati, ty mě neposloucháš.
Williame, promluvíme si, až se vrátíš.
- Ne, Dano… - Nech ji jít.
Jeffe, moc mě to mrzí.
Já vím.
Snažil ses, ale…
otcové jsou někdy…
hrozně tvrdohlaví.
Mary, už žádné hovory.
Dávej na sebe pozor.
Jeffe…
Jestli můžu něco udělat…
Natrénuj pořádně rotaci.
Drž se nad očima pálkaře.
Jasný?
- Jasný? - Dobře.
Uvidíme se.
Byla by na tebe pyšná.
To teda nevím.
Nepovedlo se mi to tady udržet v provozu.
Víš, jak tvoje máma říkala:
„Když chceš s něčím pohnout, udělej to.“
Musíš mít sílu vstát,
když vidíš něco, co je třeba udělat.
Pustit se do práce.
Ale neznamená to, že musíš všechno napravit sama.
- Milovala to tady. - Jo.
Ale to poslední, co by si přála, je, aby to pro tebe byla přítěž.
Ze všeho nejvíc
si přála, abys byla šťastná.
Jo.
Chybí mi, tati.
Já vím.
Mně taky.
No teda.
ITCM budou mít co dělat, aby tuhle plechovku prodali.
Myslíš, že si to můžu za 20 babek nechat?
K čertu s tím.
Nech si ji. A dobře ji opatruj.
Je ti jasný, že ji během pár minut rozebere na součástky?
Pořád lepší, než aby si namastili kapsu ty nenažraný parchanti za mořem.
Ale ne, jeho tablet je rozbitý.
Tatínek mu asi koupí nový.
Jo.
Jsem na něj drsná, viď?
To je jedno. Už se stalo.
Myslel to dobře.
Mám pocit, že musí znát nějaký způsob,
jak to se svým tatíkem domluvit.
Určitě.
Kdyby měl můj táta akciovku…
To by nebyly žádný provizorní opravy na koleni.
Všechno by bylo prvotřídní. Supermoderní.
Počkej. Cos to řekla?
Supermoderní?
To je ono.
Jo, to mi povídej.
Ne, vážně. To je ono.
Teď jsem se ztratila.
Tati, mám nápad.
Vyslechni mě.
Určitě to zvládneš sama?
Neboj, zvládnu to.
Dejte to tady do pořádku, než se vrátím.
A prosím tě.
Zajisti mi přistání v Brisbane.
Pár dnů ji tam nechám.
Jasně, máš to mít. A…
tvoje máma by byla pyšná.
Vážně myslíš, že to vyjde?
Je to jediná naděje.
Dámy a pánové, zůstaňte na svých místech se zapnutými pásy.
Díky, Marcusi.
A jako poslední bod jednání
bych rád probral značně zajímavý vývoj
našeho výzkumného týmu v ESA.
- Mary, mohla byste… - Moc se omlouvám, pane.
Obávám se, že je tu někdo…
Dobrej den.
- Ahoj, Wille. - Dano.
Promiňte, kdo jste?
Co tady děláš?
Myslel jsem, že už tě neuvidím.
Musím mluvit s tvým tatíkem.
Williame, co to má znamenat? Kdo je to?
Pane Mitchelle.
Dámy a pánové, členové rady…
Jmenuji se Dana Randallová.
Jsem hlavní pilot Aerolinek Fullerton, malé australské společnosti,
kterou jste před pár dny zavřeli.
Williame, sedni si.
Jo.
Slečno Randallová, tohle je nezvyklé.
- Musíte odejít. - Dejte mi pár minut.
- Mary, zavolejte… - Tati.
Vyslechněme ji.
Dvě minuty.
Ať to stojí za to.
Aerolinky Fullerton jsou malý podnik
na druhé straně světa.
Ale nevěřili byste,
že máme něco společného.
Vy i my jsme rodinná firma.
Naši ji založili, když jsem byla malá,
a já jsem si slíbila, že ji budu vždycky chránit.
Že ji udržím přesně takovou, jaká byla na začátku.
Jak jsem si ji pamatovala.
A víte, co se stalo?
Zabila jsem ji.
Asi bude nejlepší…
Zabila jsem ji, protože jsem nechtěla nic měnit.
Někdy ale musíme přijmout fakt,
že nejlepší cesta kupředu je nabrat jiný směr.
Přijela jsem za vámi s návrhem.
Nemůžeme dál stagnovat.
Aerolinky Fullerton přežijí jedině, pokud budou expandovat.
Potřebujeme víc pilotů, víc letadel.
Tady máte, pro vás.
Je čas udělat další krok.
A k tomu
budeme potřebovat novou finanční injekci.
S vaší podporou budeme moct zvýšit pokrytí
během dvou let téměř na trojnásobek.
Tak můžeme
ze skomírající rodinné firmy udělat prosperující podnik,
který bude nadále významně sloužit místním lidem.
Tak co myslíte?
Myslím, že už toho bylo dost.
Slečno Randallová, tohle je absurdní. Já znám vaši situaci.
Skutečně čekáte, že do téhle katastrofy nalijeme více peněz?
Nic nenasvědčuje tomu, že byste něco takového zvládli.
Co kdyby měli zkušeného finančního ředitele?
Cože?
Tati…
Já končím.
S okamžitou platností.
Budu pracovat pro Fullerton.
Když mě přijmou.
Ty žertuješ.
Ne, nežertuju.
Ale když mi dáš šanci oživit tenhle podnik,
dokážu ti, že to ustojí.
Nebuď směšný.
Proč bys chtěl zahodit svou kariéru?
Tati.
Vybudovat tenhle byznys byl tvůj sen.
Nepamatuješ si, jaké to bylo?
Věřit něčemu tak silně, žes to musel dotáhnout do konce?
- Williame… - Podívej…
Přišel jsem sem jen proto, abys na mě byl hrdý.
A pořád si to přeju.
Ale nepatřím sem.
Jen tě prosím, abys mi důvěřoval.
Důvěřoval nám.
Prosím.
Vážně to zvládnete?
Ano.
Společně.
- Mary. - Ano, pane?
Pošlete sem právníky. Chceme projít jeden návrh.
Takže…
Víš to jistě? Nebude to snadné.
Víš určitě, že chceš leteckého parťáka?
Něco takového.
AEROLINKY FULLERTON
NA KŘÍDLECH LÁSKY
Překlad titulků: Tereza Tesařová