A NETFLIX BEMUTATJA
Ne tedd ezt velem! Bassza meg!
- A kikötőbe! - Mozogj már!
- A kikötőbe rejtettük! - Mozdulj, barom!
Nem az én hibám volt!
Padín, nem az én hibám volt! Hidd el!
- Kussolj! - Padín, esküszöm! Engedj el!
- Padín! - Kuss!
Kérlek, engedj el!
Kurvára kussolj már!
Padín...
Padín, ne! Ne hagyj itt, bassza meg!
Szorítsa erősen!
Erősebben.
Még.
Húzzon maga felé!
Erősebben.
Felöltözhet.
Segíthet neki.
Kint van.
Kike az.
Hol vagy?
Levegőzök, mi a faszom?
Nézd, dolgokat intézek. Hogy mondjam? Nézd...
- Padín! - Végül meglett a pók, de...
most az a probléma...
hogy mi legyen ezzel a tengeri pókkal. Érted a helyzetet?
Értem.
Jól van. És...?
Ha eltört a tengeri pók lába, akkor szerinted?
Értem, mire célzol.
Már jön.
Apa, nagy voltál.
Santiago szerint biztosan hazaküldenek.
Nem megyek haza.
Dehogynem! Inkább tartanak halottnak, mint élőnek.
Ó, a munkával már végeztek.
Egy csodás csúszásmentes tusolót építtettünk be
a lenti nagyszobába. Tolószékkel is használhatod.
Királyként élhetsz ott.
Ha kijutok, otthonba megyek.
Miről beszélsz, apa? Miért otthonba?
Mert baszottul így akarom.
Ne, Padín! Ne!
Ne, ne!
Jó?
Nagyon jó.
Ha bármit rosszul...
Szólni fogok, persze.
Jó kezei vannak, uram.
Az ügyfeleim is dicsérik minden egyes nap.
Persze.
Ezt a terhesség után is csinálhatjuk, igaz?
De otthon, diszkrétebben.
- Sajnálom. - Kérem.
Mindig gyengéden, semmi hirtelen mozdulat.
Megfelelő nyomással, mintha vajat kennénk.
De hűtőből kivett vajat.
Ne féljünk nyomást gyakorolni.
Adjunk...
Kérem...
Gyerünk, gyakoroljunk nyomást! Ez az.
Mi az?
Úgy tűnik, igaz.
Mi?
Hogy a terhes nők dögösek.
Szia, később felveszlek.
- Ne! Megoldom. - Oké!
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Hé, Mario, az Orlando hogy hangzik?
Orlando? Mint egy paradicsommárka.
Tegnap Mariano, ma Orlando... Találunk jobb nevet, nem?
Gondolkodom, de neked egyik sem tetszik.
- Majd találsz egyet. Nyugi! - Még egy.
Még egyet! Marcial, csak egyet.
- Meg akarsz ölni? Ribanc! - Marcial!
Marcial, figyeljen! Hé! Ugyan már! Mi a baj?
Ez a ribanc megmérgez.
- Ne beszéljen így! - Hogy mi?
Lássuk! Mi lenne, ha Raquel megebédeltetné önt,
aztán később elmennénk cigizni. Áll az alku?
Áll.
- Ez az. - Megy ez.
Finom, igaz?
Az ő memóriájával, mire végez, elfelejt mindent.
A memóriám rossz,
de a hallásom jó!
Basszus!
Oké! Köszönöm!
- Mario, lehet, hogy jön egy új lakó. - Jó reggelt!
- Helló. - Helló.
A férfi biztos benne, de a családja nem túl lelkes.
- Miért? Pénz? - Nem ez a gond.
- Mercedes, kérlek. - Ők... Igen?
Inkább otthon tartanák. Kényes eset.
Kényes?
Antonio Padín az.
- A drogbáró? - Igen.
Ő... nincs börtönben?
De. Degeneratív betegsége van.
Hazamehet, de inkább idejön. Gondolom, a gyógykezelések miatt.
- Ezt is. - Rendben.
De minden kezelést megvásárolhat. A pénze megvan rá.
Talán nem akarja, hogy elvegyék. Nem ő az első, aki így dönt,
mielőtt megőrül a gyerekeitől, és mindent aláír.
Nem lesz ez gond a többi lakónak?
Nem hinném.
Nos, te tudod. Mikor vesszük fel?
A fenéket rendezted el, azt!
Apa, Kike így véli, én is, a kolumbiaiak is.
Fenébe, talán te tévedsz.
- Nem kell kínai. - Baszom.
Tetszik vagy nem, itt vannak.
Ha nem velünk, majd mással dolgoznak.
Kike jól mondja, változnak az idők.
Most nekik van pénzük.
Ha elmegyünk a lehetőség mellett, hülyék vagyunk.
Idegenek a területen, nincs kapcsolatuk.
Átadjuk a kolumbiaiaknak a pénzt, és ennyi.
És ha a kínaiak elszúrják, azért ki felel? Ki?
Te felelsz a kolumbiaiaknak.
Igen, baszom. Választ várunk tőled.
- Kike. - Benne vagy, vagy nem?
- Semennyire. - Semennyire, mi?
Baszott vénember!
Kike, nyugi!
- Felhúzott! - Nyugi! Mit mondtam? Nyugi!
Mit bámulsz? Baszadék!
Azért csuktak le, mert palotát vettél.
Ezért kaptak el. Szóval ne prédikálj! Bassza meg!
Helló! Hogy van?
Szeretném bemutatni Mariót, a főápolónkat.
Örvendek! Ki lesz a lakónk?
Ő, ez a rosszkedvű itt.
Ha megengedi, körbevezetem a hotelben.
Jó! Szia, apa!
Meglátják, Mario nagyon ért a nyelvükön.
Addig beszéljünk a működési feltételekről.
Tökéletes.
Gyakoroljunk mást!
Fordítjuk, körbe az alkart, és...
hüvely be...
hüvelyk ki.
Ki...
Mint zsebmetszésnél. Mintha kizsebelnénk valakit.
Ez jobban megy, Antonio.
Elnézést! Csak vicceltem. Gyerünk! Most másik kézzel.
Újra!
Hüvelykujj be, hüvelykujj ki.
Be.
Ki.
Nagyon jó! Látja?
A keze máris hajlékonyabb.
És két perce vagyunk itt?
Nem mondom, hogy egy hét múlva baseballozni fog, de javulhat.
Az irodában vártunk.
Ez a rehabilitációs szoba, különféle mozgásokhoz felszerelve.
- Mercedes, van egy perced? - Persze.
Magatokra hagylak egy percre.
Rögtön jövök, Antonio.
Itt vannak a fűtött medencék a pszichomotoros fejlesztéshez, ha...
Nos...
Ezúttal megcsináljuk, veled, vagy nélküled, érted?
De tudd, a ház ajtaja mindig nyitva áll előtted.
- Aztán ne halljak ilyesmit, jó? - Mit?
Csak egy durva szó, vagy tiszteletlenség éri apámat,
idejövök, és elszabadul a pokol.
Érthető? Igen?
Találkoztam Rosával.
Tényleg? Hogy van?
Szarul. Tudtad, hogy kirúgták a biztosítótól?
- Hogyhogy? - Szerinted miért?
A sztrájk miatt?
Az illegális.
Persze, de ideiglenesen alkalmazták. Nem újítanak vele.
- Jelentse fel őket! - Pont ezt mondtam.
Ha vesznek mást a helyére, nyerhet.
Persze, de ő túl jószívű ehhez.
...a szomszédai annak, akit csak a Padín-klán fejeként ismertek.
Ezeket a válaszokat kaptuk a valamikori drogbáró szabadon engedésére
megromlott egészségének okán.
Kizárt,
mivel sokan haltak meg miatta.
Börtönben kéne leélnie az életét.
Rossz döntés, mivel sokan a teljes büntetésük letöltik
kisebb bűntettekért...
Mintha ólomlábakon járnék.
- Mit nézel? - Semmit. A holnapi időjárást.
Jó reggelt, Antonio!
Itt a reggeli ideje. Segítek mosakodni, hogy lemehessünk.
Ne most, menjen el!
Antonio, menjünk!
- Húzzon a picsába! - Ugyan!
- Oké! - Elnézést! Ki az álomszuszék?
Nos, rendben van.
Lassan kezdünk.
Mindenki más.
És itt láthat mindent, Antonio.
Sokan megfordulnak itt, teljesen tönkrement emberek.
Mint maga, még rosszabbak.
Ismertem olyat, aki élete végéig ki sem kelt az ágyból...
Nem könnyű talpra állni,
amikor tudjuk, hogy egyre rosszabb lesz minden nap.
Van, aki ezért jön ide: itt él, idegenek között,
olyanokkal, akiket nem érdekel, hogy ki, akik nem ismerték, amikor jól volt,
amikor ő volt a csúcson.
Jobb egy kis közöny, mint a sajnálat vagy a szomorúság, igaz?
De ez nem jelenti azt, hogy...
nem élvezhetünk bizonyos dolgokat.
Például egy sétát a kertben egy napos délelőtt. Igaz?
Megpróbáljuk?
Nézze! Nem mondhatja, hogy a kert nem csodás.
Igaz?
Honnan származik, Antonio?
És maga?
Én? Cambadosból.
Akkor elég a szöveg, tudja, ki vagyok.
A francba? Nem a polgármester?
Nézzük meg a mai menüt!
Finom cukkinipüré.
Visszaadja az energiát a séta után.
Mutassak egy trükköt?
Könyököljünk az asztalra...
nyugodtan megszegve...
a jólneveltség szabályait.
Aztán...
apró mozdulatokkal... be.
Látja?
Így nincs semmi hiba.
Finom?
Hideg.
Kicsit hideg, igen.
Megvagyunk.
Köszönöm.
Segíteni vagyunk itt.
Julia! Szia, édes!
Figyelj, most nagy a káosz.
A szokásos, egy öregember rosszul lett.
Késni fogok. Felvennél, hogy egyből mehessünk?
Jó, nagy csók.
- Helló! - Baszod, megijesztettél!
Bocs. Van valamid?
- Csak magamnak. - Hé!
Ó... Nem, ez a tiéd.
Az enyém a bárban van.
Hé, én ismerlek téged.
Igen, haver. Emlékszem az arcodra.
De te meghaltál!
Te meghaltál!
Vénásan adom be a gyógyszert, hogy ne irritáljuk a torkot, jó?
Amíg jobban lesz.
Jó éjt, polgármester!
Ó! Na végre!
Sajnálom, szívem!
Elárasztott a munka, nem jöhettem korábban.
- Hoztál nekem ruhát? - Igen, hátul van.
Te reszketsz?
Igen. De semmiség.
Indíts, várnak a szüleid!
Nem beszélsz róla?
Semmiség, szívem. Lerázom magamról.
- Rendben. - Csak munka.
Az idős ember, akivel foglalkoztál?
- Mit tudsz róla? - Semmit, te említetted.
Nagyon beteg?
Igen.
Csak az van...
azt hisszük, mindent irányítunk, és...
végül semmik vagyunk.
Csak egy csomó mindenhová csorgó lé, csak szar.
Gyere ide!
Érzed?
Igen.
- Érzed, ahogy mozog? - Igen.
Jobban vagy?
Sokkal jobban.
Basszus, bocsánat. Menj előre!
Igen?
Igen.
Nem! Igen, tökéletes.
Baszottul csodás, ember!
Persze, persze. Meg tudjuk, persze.
Ne aggódj, ne aggódj!
Ne érj hozzá!
Bocsi!
Igen.
Nagyon köszönöm!
Szia! Köszönöm! Szia!
Toño.!
Hé, Toño! A táskában a cucc. De most kell megcsinálni.
Rajta! Fel, fel, fel! Gyerünk!
Kike!
Gyerünk, gyerünk!
Fel, fel!
Amparito, nem csalunk! Látom ám, Amparo!
Fel, fel!
Kezeket fel!
Fel, fel!
Gól!
Gól, gól, gól!
Jól bánnak itt veled, vagy elrendezzük őket?
- Mit akartok? - Mit akarunk, azt mondja.
Vajon mit, apa?
Látni, hogy vagy.
Haldoklom.
Más valami?
Igen.
Ha meggondoltad magad, még van idő.
Persze. Persze.
Persze. Akkor mi van?
Benne vagy, vagy nem?
A kolumbiaiak pénzelnek. Mikor a kínaiak fizetnek, fizetünk.
Rojas megelőlegezi az árut. Bízik bennünk.
Bennem bízik.
Igen, apa. Rojas bízik benned és bennünk, régről ismerjük.
Szerinted kivel beszél, mióta bent vagy?
Kivel?
Rojas azt hiszi, benne vagyok.
Igaz?
Sosem bízná rátok az áruját.
Nézd meg, itt röhög!
Mi itt aggódunk miattad, te meg a képünkbe röhögsz. Így van?
Baszódj meg, te rohadt vén szarzsák!
- Kike, Kike... - Mi az?
Ajtót becsukni!
Hát, legalább élénkebb vagy. Az jó.
Apa, tudom, hogy nem nagyon hiszel bennem,
de most jó lapjaim vannak.
És baszott jó tanárom volt.
Szart sem tanultál.
Nézzék, ez itt a feje.
Itt az arca, homlok, orr, száj...
Jó nagyfejű fiú.
Fiú vagy lány.
Akarják tudni a nemét?
- Igen, igaz? - Igen.
Fiú.
Csodás. Ez biztos?
Abszolút.
Menjen a monitorhoz, ott jobban látni.
Lássuk csak!
Nézzék, ez a gyomra,
a köldökzsinór, az epehólyag,
és itt, a lábai között,
a herezacskó és a pénisz.
A szíve. Szeretnék hallani?
Mario!
Hé...
- Mi a baj? Kikapcsoltál. - Semmi.
- Elmerengett, Mario. - Igen.
Erről van szó? Most jöttél rá, hogy ez komoly, igaz?
Igen.
Ha megrendültél, feküdj mellém, nem gond.
Ne nevess ki, jó?
Nem hallottad? Nem gond.
Hallottam. Minden csodás.
Három...
Négy...
öt, hat, hét, nyolc, kilenc és tíz.
Bassza meg!
- Halló! - Szia! Hogy állunk?
Baszottul jól!
- Aha, rendben. Van rizs? - Aha, semmi gond.
Gyere gyorsan, már forr a víz!
Oké. Hívlak, ha odaértem.
Kezet tarkóra, az autóhoz!
Nyugi! Lábakat összezárni!
Micsoda bűz! Te görény!
- Van valamid? Bökő? - Semmi, ember.
Señora Kong!
A célpont elindult, megerősítve. Indulás!
Felhatalmazás megadva.
Menjünk!
Gyerünk, gyerünk!
Szia, Sergio!
- Állj! - Rendőrség!
Kezeket tarkóra!
Hé, hé, hé!
Toño!
Oké, oké! Rendben!
Toño!
Gyerünk ember, nyomás!
Mi a baj?
Szent szar!
Rohadék!
Szent szar!
Állj!
Szóval, Marcial hogy van...?
Fenntartjuk a szenzoros ingert, heti pár alkalommal.
Úgy tűnik, megnyugtatja.
Kevésbé agresszív.
Oké, Antonio Padín.
Ő hogy van?
Szerintem beilleszkedett.
Jól érzi itt magát, rutinjai vannak...
Nem tudom, meddig lesz itt.
Ennyire beteg?
Kevésbé érthető, nehezen mozog, nehezen nyel...
Ilyen gyorsan?
A felfogása rendben van, csak a beszéd esik nehezére.
A bénulás hatással van a hangszálaira,
azt tanítjuk neki, hogy fejezheti ki magát képeskönyvvel.
Tegnap beszéltem az orvosával a kórházból, és...
ismertettem az esetét.
Az orvost nem lepte meg.
Gyakorlatilag arra kért, ne hagyjuk az öreget szenvedni.
Látom Antonio fejlődését, és hogy mennyire kötődik Marióhoz.
Biztos nagyon kimerültél.
És pont most.
- Julia most... hét hónapos? - Hat és fél.
Az elmondottak alapján ugyanannyi van hátra neki is.
Andrés, nehogy összefüggésbe hozd a két ügyet!
Gyerünk!
Meg is van.
Rendben...
Antonio!
Antonio, Antonio...
Antonio, jól van? Mi történt?
Nincs baj. Itt vagyunk.
Itt vagyunk. Nyugalom!
Ez alkalommal nagyon a tyúkszemére léptél.
De semmijük sincs, ami megállna a bíróságon.
- Minden közvetett. - Jó, baszott csodás!
Valami a kínai nőről?
Nem, róla semmi.
De a kolumbiairól van hírem.
Túl van az életveszélyen, átszállítják a börtönbe.
Szent szar!
Nyugi, csak ki kell fizetnünk az óvadékot.
De most szólok, magas összeg lesz.
Ahogy megszabják, fizetünk, és kész.
Kike már kint is van.
Nem tudom, hogy telik-e rá, Santiago.
Nem tudom. Sokat kockáztattunk.
Régóta ismerem apádat. Mindig van pénze.
A vénember nincs benne.
Mi?
Nem volt benne.
Kibaszott kínaiak!
Mindent elvittek.
Mindent, érted? Árut, pénzt, mindent.
Rojas a részét akarja.
De ki kell hoznunk Kikét, érted?
Ha a kolumbiai az ő börtönébe kerül, bajban leszünk.
Ki kell fizetnünk az óvadékot, gyorsan.
Ebben egyetértünk.
Ő a fiad, a fenébe!
Mondj már valamit!
Baszd meg!
- Mit hallgatsz? - Semmit.
- Oké, akkor... - Ne! Az én dolgom.
- Mit hallgatsz? - Semmit.
- Mit? - Hagyj békén! Ne!
- Mit hallgatsz? - Mondom, nem!
- Hé! - Megvagy!
Ne gúnyolódj Julión, ha kérhetem!
Mi van? Teszik?
Bassza meg!
Hé! Hogy vagy?
Ki kell vinned innen!
- Mi történt? - Ki kell vinned!
Tele a hely kolumbiaiakkal, az igazgató meg a kezükből eszik.
Nyugi, beszélek a barommal.
Beszélsz, Toño?
Miről beszélnél? Az a fickó csak pénzt akar, nem érted?
Toño, nekem annyi, ember!
És Sánchez holnap idekerül.
Sánchez? Ez biztos?
Nem érted? Rábasztunk!
Ha nem fizetünk Rojasnak, levágják a golyóim.
És a tieid is.
Ne hidd, hogy nagyobb biztonságban vagy nálam.
Értesz?
- Oké. - Micsoda?
Beszélek vele még egyszer.
Rendben?
- Beszélek újra... - Újra?
Beszéltél vele, és nemet mondott?
Nézd, a vénember meg akar minket leckéztetni, érted?
De helyrehozzuk.
Tényleg!
Tegnap behugyoztam.
Mi?
Behugyoztam.
Azt hittem, értem jönnek.
- Hé... - A cellámba.
És összeroppantam.
Összeroppantam.
Hé... Kike.
Nem érhet hozzá, uram.
Hogy mondja?
Tilos az érintés. Átadott neki valamit?
- Viccel? - Mutassa a kezét, kérem!
Nem adott semmit.
Akartam neki adni valamit.
- Leülni! - Szeretetet akartam adni,
- de nem engedik. - Toño...
- Kérem! - Rendben!
Nem kap otthon szeretetet, így minket basztat.
- Jó! Jó! - Elég!
Szeretnek állatként kezelni elítélteket?
Odakint vigyázzanak, nehogy valami bajuk essen.
Kiviszlek, érted? Beszélek az öreggel, és kiviszlek innen.
- Oké. - Tarts ki!
Ennyi elég.
Jó reggelt! Segíthetek?
Elnézést! Uram!
Bevásároljak?
Vásároljak be, vagy menjek érted?
De várnod kell öt...
Jó, csókollak. Szia!
Majd' megfagytam!
Hé, nem tudom, miről van szó, de...
Előre nézz, ápoló!
Mellőzük a részleteket, az apámnak haza kell jönnie.
És mivel rád hallgat, te győzöd meg erről.
Érted, amit mondok?
Baszott jó ápoló vagy.
Láttam, hogy imádnak az öregek.
Talán csurran valami a végrendeletükben.
Tévednék talán?
Az sem érdekel, ha bevesznek a végrendeletükbe, miközben lepippantanak.
De a Padínoktól szart sem kapsz, érted?
Esküszöm, én nem...
Figyelj, okostojás!
Győzd meg a vénembert, hogy hazajöjjön!
Megértettél?
Megértettél, ápoló?
Vagy magyarázzam a nejednek?
Terhes, nem igaz?
Terhes, vagy nem?
Egyelőre.
Így van! Válaszolj, baszod, kérdeztem valamit!
Tudod már, hogy fiú vagy lány?
Egészség legyen, a többi nem számít.
Xepas, csapd ki ezt a szart az autóból!
Toño, ismerem ezt a fickót.
Őt? Honnan?
Régen herkát vett.
- Évekkel ezelőtt, de ő volt. - Nem tűnik drogosnak.
Én mondom, cuccolt.
Helló!
Remélem jó okod volt ott hagyni!
Ha nem tudsz felvenni, legalább annyit megtehetnél, hogy hívsz,
ne csak a hangpostámat!
Kényelmes így?
Jó, mert az életemről fogok egy kicsit mesélni, Antonio.
Nézze...
Ő a testvérem.
Meséltem már róla?
Sergiónak hívták.
Meghalt 25 éve túladagolásban.
Szánakozik?
Sajnálja őt?
Sajnálja a függőket?
Azt hittem, a drogdílerek erre immunisak.
Csak 26 éves volt, amikor belőtte az utolsó adagot a maga szemetéből.
Sok idő telt el azóta, Antonio.
De esküszöm...
azon a napon valami megtört bennem.
Csak... csak mostanában,
hogy fiam lesz,
most gondolkodom azon, hogy talán... talán...
talán ez alkalommal...
az egész szart magam mögött hagyhatom...
és teszem, amit Julia mond:
lapozok egyet...
és tovább lépek.
Ezen dolgoztam...
amíg maga be nem lépett az ajtón...
és bumm!
Mint egy pörölycsapás.
Azt mondják, elsőre remek érzés.
De maga ezt jobban tudja nálam.
Vigyázni kell a mennyiséggel, ez igaz.
De ne aggódjon, kézben tartok mindent.
Tudja, hogy ki lőtte a testvérem, amikor már alig állt a lábán?
Kitalálja?
A bátyám hálás volt önnek.
Önnek és a családjának.
„Ne szarozz a kapitánnyal!”
Ezt mondta mindenkinek, ha az ön neve felmerült.
Baszott jó üzlet volt:
megkapta az adagját,
cserébe árulta az ön mérgét a többi nyomorultnak.
Baszott csodás, amíg nem lett... egy rongycsomó.
És AIDS-es.
Onnantól nem volt jó kifutófiúnak sem.
Nézze a jó oldalát, Antonio!
Hála nekem, hamarabb meghal...
és kevesebbet szenved a betegségtől.
Mert eddig nem mondtam, de...
elég régóta nem kapja a gyógyszereit.
A nyelési nehézség és a gyomorfájdalom?
Fehérítő.
A rosszízű cucc, amit az ételébe teszek, fehérítő, Antonio.
Most nyugodjon meg...
és próbálja élvezni.
Ma többet kap, hogy megünnepeljük az évfordulót.
Jó éjt, polgármester.
Meg kell beszélnünk, hogy mikor legyen, jó?
Helló, Mario! Később még beszélünk.
Hívott Andrés, hogy nem jön?
Nem, nem szólt róla.
Úgy volt, hogy átbeszélünk pár jelentést.
- Hívtad otthon? - Igen, de nem vette fel.
Ha látod, kísérd be az irodámba.
Mi ez az egész?
Kussolj... és figyelj!
Nem orvos vagy?
Kiskoromban az anyám azt mondta, azért vagytok, hogy segítsetek.
És ezért jöttem, a segítségedért.
Mit akar?
Hogy apám hazajöjjön.
Papírt akarok arról, hogy teljesen megőrült.
Vagy mi erre a tudományos kifejezés. Te vagy a művelt.
Tűnés a házamból!
Ülj le, baszod!
Hé, Xepas!
Nyugi, nyugi!
Néha nem vagyok világos, ezért szoktam második esélyt is adni.
De harmadjára a barátom segít majd tisztán látni a tényeket.
Mi?
Hívom a rendőrséget!
Mit képzelsz, hová mész?
A kurva életbe, Xepas!
A kurva életbe!
Nem bírom tovább! Kapcsold ki a zenét, haver!
Hé!
Kapcsold ki a kibaszott...
Mi a baj, Kike?
Rojas üdvözletét küldi.
- Pofa be! - Oké! Oké!
- Pofa be, rohadék! - Oké!
- Kussolj, most szart fogsz enni! - Ne, ne!
Ugyan, gyerünk már!
- Ez az! - Szarevő! Segg!
Ne, ne, ne!
Egyél szart, rohadék!
- Fel! - Mi a baj, kicsi Kike?
- Sánchez, kifizetünk, esküszöm! - Kussolj, rohadék!
Az apád iránti tiszteletből
Rojas ad egy hetet, hogy visszaadd a pénzét, kicsi Kike.
Fizetünk! Nem érted? Fizetünk, esküszöm!
Nem tanítottak arra, hogy mosd ki azt a szaros szádat?
Nem tanították meg?
Fizess, te rohadék! Fizess, baszod!
- Seggfej! - Fizetünk.
Most beszél velem?
Mit szeretne?
Lássuk csak!
Nem értem. Mit szeretne?
Takarót?
Nos...
Rendben...
Nem takarót szeretne?
Mit szeretne?
Ez eltart majd egy órát.
Ez?
Oké, akkor...
Lámpa?
Szekrény?
- Szekrény... - Üdv!
- Itt van Mario. - Mi történt?
Azt hittem, takarót akar, de azt mondja, „szekrény”.
Elcserélem Marcialra.
Rosszról rosszabbra. Derítsd ki te, hogy mit akar!
Jó, én megyek is.
Szia, Antonio!
Mit akar?
Hogy túladagoljam a nyugtatót?
Helló!
Julia!
- Helló! - Jól nézel ki!
Aha, mint egy tehén.
Nagy gyerek lesz. Mariót keresed?
Ultrahangra megyünk. Nem láttad?
Antonióval volt. Szóljak neki?
Nem kell. Megyek én.
- Szia, hogy vagy? - Szia!
- Jól. - Helló!
Nem láttad Mariót?
Talán a kertben van.
Antonio és Mario úgy összenőttek, mint egy pár.
Beszélt róla. Ilyen beteg?
Nem fest túl jól.
De megszállottja a férjednek.
Én nem bánom.
Minél kevesebb hárul rám, annál jobb.
Végtére nem okoz sok problémát.
A fiai annál inkább.
És a fiatalabb börtönben kötött ki, várható volt.
Börtönben van?
Igen, az ifjabb Padín.
Nem láttad az elfogását? Volt a híradóban.
Ő Antonio Padín?
Julia! Jól vagy?
Mario! Gyere gyorsan, baj van Juliával!
Kike, mit tettek veled?
Kike!
Ki tette ezt?
Ki tette ezt? Sánchez?
Hogy baszná meg az a rohadt kolumbiai! Esküszöm, levágom a tökét!
Megölöm, érted? Megölöm!
Toño, szerezd meg a pénzt, kérlek!
Nyugalom!
Nyugalom, édesem, itt vagyunk. Itt vagyunk.
A műtő majdnem kész.
Itt kell várakoznia.
Hamarosan jön a nővér, és felkészíti.
Mario, mit művelsz?
- Mit művelsz? - Semmit sem művelek.
Semmit. Nincs semmi...
Ne hazudj nekem!
Jó napot!
Üdv, hogy érzi magát?
Julia Otero Cebrián, igaz?
Druszák vagyunk, Julia.
Hogy van?
Vannak fájdalmai?
- Igen, itt. - Itt?
Oké. Segítek, ne aggódjon.
Megnézem az életjeleket,
- a vérnyomást, testhőt... - Igen.
- Mario? - Igen, én vagyok.
Üdv. elnézést a zavarásért, ellenőrizni szeretnék valamit.
Ana González vagyok, és Dr. Lozanót helyettesítem az otthonban.
Nem jött még be?
- Még nem. - Első gyerek?
- Igen. - Megnéztem
egy páciens, Antonio Padín kartonját,
és nem értek pár adatot.
- Kap gyógyszert vérnyomásra. - Igen, Enalprilt.
A felírt dózis magas, a vérnyomás mégis az egekben.
Hiba történt, igaza van.
Andrés, Dr. Lozano,
ideiglenesen leállt vele, mert úgy vélte interferál
a kórház által felírt különleges gyógyszerekkel.
Ezért lehet a normális felett a vérnyomása.
Jó.
Igen, az én hibám.
Mivel Dr. Lozano utasítására vártunk...
akárhogy is, jeleznem kellett volna, hogy nem kap vérnyomáscsökkentőt.
- Az én hibám. - Ne aggódjon, elintézem.
- Nem zavarom többet. Köszönöm! - Oké!
Üdv, Antomio! Ana vagyok, orvos, én helyettesítem Andrést.
Hogy van?
Nagyon... jól.
Úgy tűnik, kedveli magát.
Nem, Antonio. Nem, nem... Nem értem.
Mario szerint ezzel kommunikál.
Igen?
Ezt felvesszük. Oké. Egy kicsit.
Milyen? Nem túl szoros?
Nem? Fáj?
Oké, így jobb.
Hogy van, Julia?
Jól.
Elaludtam?
Igen, kimerült volt, adnunk kellett valamit.
Összehajthatja, jó?
Zavarja?
Hol a férjem?
Elment. Sürgős munkaügyben.
És mivel ön pihent...
M.
A.
R.
I.
Beszélni fogunk...
Múlt éjjel nem vette fel.
- Ez volt a legutóbbi? - Mario! Elnézést!
A rendőrséggel beszéltem.
- Értem. - Andrés miatt jöttek.
Nagyon furcsa.
- Nem tudom, mi történhetett. - A feleséged?
Leálltak az összehúzódások,
ha nem indulnak este maguktól újra, megindítják.
Ő ott az orvos?
Ó, igen, bemutatlak. Ana!
- Igen? - Gyere egy percre!
Igen. Mi az?
- Mario vagyok. Telefonon beszéltünk. - Ó, igen.
Nem kellett volna bejönnie.
Tudni akartam, hogy Antonio jól van-e.
Antonio és Mario kapcsolata különleges.
A doktornő is közel került hozzá.
- Tényleg? - Igen.
- Mercedes. - Elnézést!
Rendben. Köszönöm!
Fájdalmai voltak...
- Beszélhetünk? - Persze.
De nagyon akart beszélni.
- Beszélni? - Anna, velünk jönnél?
Természetesen.
- Szerencsés szülést. - Örülök a találkozásnak.
Irány a kórház!
- Mario! - Szia!
Ez ki volt?
He? Az öltönyös, mit akart itt?
A fia miatt jött?
Látni akarja a szaros fiát?
Baszakodik velem.
Baszakodni akar?
Meglátjuk, ki basz meg kit.
Ezzel átsegítem a túlvilágra.
Ön dönt.
Megmondja?
Azt hiszi, csak elalszik?
Nem, Antonio. A túladagolás rohadt kínszenvedés. Rohadt kínszenvedés.
Mario,
vissza kell jönnöd. Most. Hallasz?
Mario, könyörgöm. Kérlek!
Mario...
Szép álmokat, polgármester!
Kimerült.
Mindent megtett, hogy kommunikáljon. Könnyebb lett volna, ha maga itt van.
Igen, az új emberek felizgatják.
Ki volt az a férfi?
- Ki? - Aki korábban Antoniónál járt.
Ó, egy ügyvéd.
Egy ügyvéd?
Most Mercedesnél van. Igazolás kell neki a páciens ép elmeállapotáról.
Engem kért meg, de én csak egyszer láttam a beteget. Én...
- Nem tudom megmondani. - Nem, persze.
Dr. Lozano jelentette egyszer, hogy Antonio fia dühöngve jött be.
- Igen, ismerős. - Akkor minden rendben.
De...
aggódom az öreg miatt.
Kórházba kéne szállíttatni.
Te itt vagy? Megszületett a kis Mario?
Nem, csak ijesztget minket.
Odabent maradna.
Örülök, hogy találkoztunk.
Ana, Antonio leletei elő vannak készítve a labor számára.
Holnap korán kész lesznek.
Oké! Kösz, Sofía!
Mercedes jól látja, függsz az ügytől.
Lehet. Rohannom kell.
Csókolom Juliát. Ha bármi kell...
Igen, átadom.
Másnap megbeszélésünk volt,
és nem jelent meg, ami aznap volt, amikor...
Valamiről nem beszéltem.
Én öltem meg.
Megöltem a bátyám.
Nem volt 30 kiló, alig volt hangja.
Folyton könyörgött...
hogy végezzek végre vele.
Én megtettem.
A szertől elszálltunk.
Mindketten.
Azt hittem, boldog leszek, ha eljön az ideje.
De nem ez a helyzet.
Csak véget akarok ennek vetni.
Jó éjt, polgármester!
Mit tettél?
Meg fogod ölni!
Rojas... Rojas, állj! Figyelj rám!
Figyelj rám, Rojas!
Közel járok, esküszöm! Majdnem megvan!
Ne baszakodj velem, Rojas! Mi a faszt tehetnék két nap alatt?
Én már...
Nézd, tele a tököm a hülye fenyegetéseiddel, érted?
Baszódj meg, te rohadék!
Jól hallottad. Baszódj meg!
Akkor ölj meg minket, baszd meg, legyen vége!
Baszd meg, te rohadék!
Istenem!
A rohadékja!
Hová tűntél, te rohadék?
- Fenébe! - Megvagy!
Nem veszi fel.
Játszani akarsz? Játsszunk, baszod!
Bassza meg!
Állj meg, te szemét!
Toño.
Nagyon jó! Így tovább, így tovább!
Még egy kicsit, egy kicsit!
Így tovább, így tovább...
Gyerünk, nyomjon erősen! Így tovább, így tovább!
Így tovább, így tovább...
Még egy kicsit, még egy kicsit! Pihenhet.
Pihenjen kicsit! Pihenjen!
Gyerünk, lélegezzen!
Légzés.
Így tovább, így tovább...
Így tovább... Még egy kicsit!
Így tovább, így tovább!
Jól csinálja!
Gyerünk, nagyon jó! Így tovább, így tovább!
Még egy kicsit! Még...
Így tovább, így tovább...
Még egyet...
Még egy mély levegő.
Gyerünk, már megvan. Így tovább...
Itt is van!
Hogy hívjuk?
Sergiónak.
Baszd meg! Ne érj hozzám, baszd meg!
Ne érj hozzám, baszd meg!
Ne merj hozzám érni!
Ti meg mi a faszt bámultok? Mit?
Ne érj hozzám! Megyek.
Megyek már. Megyek.
Megyek!
Mario!
Igen?
Találkoztunk az otthonban, de nem tudtunk beszélni.
Ó, az ügyvéd.
Alfredo Matas.
Bocsánat, hogy itt teszem meg,
de gondoltam, ez jó alkalom a személyes kapcsolatfelvételhez.
Kapcsolatfelvétel?
Velem?
Jó reggelt, Enrique!
Mi ez?
Ez meg mit keres itt?
Jelen kell lennie.
Át akarsz baszni?
Mr. Padín nehezen fejezte ki magát, de a találkozónkon egyértelmű volt.
Így tanúsítom ennek a dokumentumnak a hitelességét.
Mr. Padín a körülmények miatt kérte a találkozó rögzítését.
Ez ezen a pendrive-on található.
A mappában van a döntésképességi igazolás is,
Dr. Andrés Lozano Botana aláírásával,
miszerint Mr. Padín állapota mentális képességeit nem befolyásolta.
Az előbbi okokból a dokumentum érvényes.
VÉGRENDELET ANTONIO PADÍN SALGADO
Most az általam mint ügyvéd által megírt végrendelet felolvasása jön,
amit Mr. Padín a videóval is tanúsíthatóan írásban jóváhagyott.
„Készült az Argentos villában e városban, 20.26-kor,
2018. június 23-án,
előttem megjelent Antonio Padín Salgado, személyi azonosítószáma 35418971P.”
A következőkben a végrendelet rendelkezéseit olvasom fel.
„Először,
Padín Salgado kifejezi kívánságát, a következő rendelkezések teljesüléséről.
Első számú örököseként nevezi meg
Mr. Mario Villas Piñeirót, az Argentos otthon főápolóját.
Másodszor, fiaira, Antonio és Enrique Padín Hermidára
csak annyit hagy, ami törvény szerint jár.”
Nem tudom, hogy van-e kérdésük.
Esküszöm, nem tudtam erről.
Visszautasíthatom?
- Szemét! - Törvényes örökösként igen.
Jelen esetben a fiai tehetik ezt meg.
Lesz mit elmagyaráznod a fiadnak!
Xepas!
Te akartad, ember. Egyedül te.
Te rohadék!
Kibaszott rohadék!
Ne hibázz!
Jó. Szia!
Haver, bekaphatod.
Ne, ne, ne!
Hé!
A feliratot fordította: Bakonyi László