Ai o pasiune pentru înghețată pe băț?
O afinitate pentru înghețate?
Șerbetul tău e mereu un deliciu?
Atunci pe tine te caut.
Crezi că poți să câștigi concursul
care mi-a lansat renumita carieră de cofetar?
OPRIT - PORNIT
Sunt bucătarul-șef Copernicus Cruz și jurizez a douăzecea ediție anuală
a Concursului de înghețată din Beautiful, Florida!
Luați un con și veniți să aflați cine va fi următoarea vedetă a înghețatei!
Eu!
- Ai pus esență de vanilie și migdale? - Da!
Ai adăugat puțină apă ca să aibă consistența dorită?
Ai adăugat ingredientul cel mai important?
- Dragoste? - Ești simpatică, dar nu. Crisco!
Da, mătușă Fria, dar n-am obținut gustul fursecurilor tale!
Cum de am greșit rețeta?
Ce rețetă, draga mea? Pui câte un pic din fiecare.
Ingredientele sunt doar melodia. Trebuie să le faci să cânte!
Nu, nu! Tușă Fria, întoarce-te! Cât înseamnă „un pic”?
E artista mea în bucătărie pregătită pentru marele ei debut?
Nu. Ce rost are? Aroma mea grețoasă o să piardă!
Isuse, nu mai exagera! Stai așa.
Ia să vedem. Sunt sigură că e bună.
- E bună, draga mea. - Nu-i suficient, mamă!
Dacă nu e perfectă, Copernicus Cruz o să mă elimine!
Credeam că fursecurile merg în înghețată, dar o s-o fac de râs pe tușa Fria
și nu voi intra la școala culinară de la Paris și…
Stai, liniștește-te!
Așa, bun…
Expiră.
Hai, expiră!
Inspiră calmul.
Expiră teama. Așa!
- Calmează-te. - Sunt calmă.
O să poți. Ai învățat de la o maestră.
Vino, scumpo. Te învăț să faci fursecuri. Hai, hai!
Pui aluatul aici.
Iei așa.
Un pic.
Bun.
Excelent!
Încetați! Plecați!
Măcar are cineva grijă de grădină.
Știu cum să le duc acasă.
Hai, vino! Așa, bravo! Haideți!
- Whitney! Mariah! Patti! - Haideți!
Divelor, mișcați-vă cozile pufoase înapoi în „cabina de probă”!
Hai, iubitelor! Timpul înseamnă bani și n-am nici una, nici alta.
Lumea dă bani frumoși să o vadă pe Ura Gana!
Cântă, Patti!
- Care? - Cea cu paiete albastre.
Ai dreptate! N-ai mai dat pe aici de multișor.
- Da, de când… - Da. Mi-e tare dor de ea.
În fine, mulțumesc că mi-ai adus fetele.
Din cauza divelor ălora mici era să nu mai ajung la brunch cu fetele.
- Mă bucur că mi-a prins bine la ceva. - Ce-ai acolo?
Am făcut înghețata asta pentru concursul de astăzi,
dar fursecurile nu au ieșit ca ale mătușii Fria.
MAMI DIN MIAMI
Ai dreptate.
Le lipsește untul meu de capră!
I-l dădeam mereu la schimb pentru fructele delicioase din grădină.
- Nu știam. - Da! E o delicatesă „de rulotă”!
Și ai putea s-o întrebi pe dra Mel, Sfânta Colecționării Permanente,
ce le mai lipsește. O cunoștea pe Fria de cel mai mult timp.
Mersi, Arthur!
- Gata, te-am lăsat! - Multă baftă azi!
O să-i iau pe sus ca Ura Gana!
Nu ca Ura Gafa!
- Bună, Mel. Voiam să întreb… - Mă dai cu cremă pe spate, Omara?
- Te rog. - Bine.
N-o să-ți vină să crezi ce mi-a spus Poștașul Ernie.
Știi cum făcea mătușa Tia…
A spus că-l cocoșez de la câte prostii cumpăr. Nesimțitul!
Mel, ascultă-mă puțin…
Sosierele de la începutul secolului nu sunt prostii!
Sunt o investiție în fericirea mea!
Nu sunt aluat, draga mea.
Mulțumesc! Gata, ajunge!
Scuze, Mel, dar mă grăbesc la concurs.
- Trebuie… - Să-ți găsești aroma?
De unde știi?
Piticii îmi spun totul.
Ți-au zis că e inspirată de fursecurile mătușii?
De ce n-ai spus așa?
Fria obișnuia să le facă de Crăciun pentru toți cei din camping!
Le-am simțit lipsa anul ăsta.
Erau minunate! Dar gustul alor mele nu e chiar la fel.
Gata, știu ce le lipsește. Unde l-oi fi pus?
Într-o trusă de machiaj. Sau într-o ladă frigorifică.
Stai pe loc!
Gata, l-am găsit!
Când m-am mutat la Beautiful,
am venit la voi să împrumut niște zahăr și Fria mi-a dat asta.
Era plină cu zahăr de trestie de la fosta ei fermă.
L-am completat în timp desigur, dar, știu și eu,
poate mai găsești pe acolo niște zahăr de pe insulă.
Fria, draga de ea! Făcea bunătăți de legendă!
Știu că toți vecinii s-ar bucura să le savureze din nou.
- Ce-ar fi să-i întrebi? - Mulțumesc, Mel!
Mulțumesc, piticilor!
Cu plăcere, Omara!
Alo!
Mă las păgubașă! Vecinii mi-au dat ingrediente grozave,
dar tot nu-mi iese gustul fursecurilor mătușii!
Voi pierde!
Cred că știu ce lipsește.
- Ce… - Un pic aici, un pic dincoace…
Mi-a intrat în gură!
- Hai, să te văd! - Bine.
Zău?
Stai puțin!
Te ajut.
Da!
Când se coc, mai cresc puțin.
Unu, doi, trei, deget!
Scumpo, sunt dumnezeiești!
Suntem deja în întârziere. Nu ajungem la timp.
Aroma asta trebuie neapărat gustată.
Să mergem!
Îl invit pe scenă pe bucătarul-șef Copernicus Cruz!
CONCURS DE ÎNGHEȚATĂ
Te iubim, Copernicus!
Și eu vă iubesc.
După un turneu plin de bunătăți,
am delicioasa onoare să acord premiul întâi…
Stați!
În primul rând, vă admir foarte mult.
În al doilea rând, m-am străduit din toate puterile
și toți vecinii au contribuit ca să obțin această aromă.
Înainte să acordați premiul întâi, puteți să o gustați, vă rog?
Cum se numește?
„Delicatesa mătușii Fria.”
Fir-ar, fată! Ce aromă demențială!
Am un concert de arome caraibe în gură!
Deci am câștigat?
Nu.
Conform regulilor, nu ai ajuns la timp. Îmi pare rău, dar nu ține de mine.
Mai încearcă la anul.
Mai încearcă la anul. La anul…
Îmi pare rău că n-am concurat.
Am vrut să câștig ca să fii mândră de mine.
Dar sunt mândră de tine, draga mea. Eu n-am gătit pentru bani sau premii.
Dar pentru ce?
Savoarea bunătăților mele era bucuria de a îndulci puțin ziua celorlalți.
Ai respectat rețeta întocmai.
Apropo de rețete, am hotărât care va fi aroma viitoare.
- Cornurile tale cu brânză! - Da, sunt minunate!
Știi câtă brânză să pui?
Nu.
Mă gândeam că… „un pic”?
Excelent!
BEAUTIFUL, FLORIDA
GELATERIA MĂTUȘII FRIA
Poftim!
Dedicat bunicilor noastre, stâlpii comunității.
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu