Delicioasă!
- Eu sau pizza? - Amândouă.
Poate mergem în weekend la film în aer liber.
Nu pot în weekend.
Am un eveniment cu familia.
Îmi spui ce e? Nu-mi prea povestești despre familia ta.
Scuze… E Festivalul Fantomelor în weekend.
E noaptea în care spiritele strămoșilor se întorc în lumea aceasta.
E sărbătoarea preferată a părinților și o celebrăm aici cu toții.
- Seamănă cu Ziua morților. - Da.
Pregătim bucate și le lăsăm peste noapte pe masă, pentru strămoși.
E un obicei chinezesc. Gătești pentru rude chiar și după ce mor.
Aș putea să vă ajut.
- Nu gătesc rău. - Nu știu dacă e o idee bună.
Iartă-mă. Trebuie să găsesc momentul potrivit să le spun despre tine.
Înțeleg. Nu-i nevoie să-ți ceri scuze. Dar vrei să-i cunosc, nu-i așa?
- La un moment dat… - Sigur că da, dar…
Mi-am recunoscut orientarea doar de câteva luni, abia mi-au vorbit…
E-n regulă. Și la ai mei a durat.
Bun…
Acolo e bine.
Șapte, opt, nouă, zece…
- Nu ajung scaunele. - Aduc taburete din bucătărie?
Crezi că spiritul tatălui tău de 87 de ani va sta pe taburet?
Nu uita de poze!
- Eu pot sta în picioare. - Ți se face rău dacă mănânci în picioare.
Nu! Astea sunt pentru mâine, Allie.
Sunt pe drum…
Așa!
Scoatem pozele rudelor invitate la masă.
Fără poză, nu mănâncă.
Am făcut regula ca să nu hrănesc rudele lui Molly.
- Uite! Străbunica Ying. - Mătușa Fey!
L-am găsit pe bunicul!
Ea cine e?
Pare…
Nu-i așa? Pare lesbiană.
- Nu fi obraznică! - Nu toată lumea e gay, Allie.
- Maxine! - Poftim?
- Unde ai găsit-o? - Era lipită de altă poză. Cine e?
N-ai avut o verișoară Maxine?
O biu ze.
Ăștia sunt toți, nu?
Puneți celelalte poze înapoi, în cutie.
Să aduc ceva mâine? Flori?
Nu, nu-i nevoie.
Nu te îmbrăca în roșu, atrage spiritele și poate vor să te posede.
Și să nu omori insecte.
- Ar putea fi strămoșii tăi. - Bine.
pacea mondială
- Cine ești? Cum ai intrat aici? - Scuze! Nu știu! Ai poza mea!
- Tu ești în poza aia? - Da. Eu sunt Maxine.
Stai puțin… Ai venit la festival?
Ești moartă?
Nașpa, știu. Dar n-am mai fost invitată la un praznic.
Tu m-ai invitat? Nici nu te cunosc.
Sunt Allie. Cred că ai fost rudă cu mama, Molly.
Molly?
Ești fata micuței Molly?
Mi-ai luat cămașa albastră?
E plin de chipsuri cu creveți pe jos?
- Mama are nevoie de ajutor. - Tu nu bați la ușă?
De ce? Te temi că voi afla despre iubita ta secretă?
Poftim? De unde… Nu le spune!
Spre deosebire de tine, pot păstra un secret.
Nu le spun părinților.
- Care-i problema ei? - Stai… Sunt singura care te vede?
Vrei să te ajut cu ceva? Ai ceva neterminat aici?
Nu, am venit pentru festivități și pentru mâncare.
Apropo de mâncare…
Ai apărut! Te rog să mergi la magazin.
Am nevoie de tofu cu ouă, sos de soia și dezinfectant.
Mamă… Tu ai văzut vreodată un spirit?
N-am timp acum. Du-te, va fi multă lume la magazin.
Viitorul…
Ce-i ăsta? Un telefon?
Ai o poză în telefon?
- Cine e? - Nu e nimic. Nimeni.
Telefoanele fac poze acum. E mișto!
- Ea e iubita ta secretă? - Poate.
- Iartă-mă. - Pentru ce să te iert?
Nu credeam că o să cunosc o rudă care să fie și ea gay.
Și tu ești gay? Am știut eu!
Incredibil! Familia ta știe? Pot s-o cunosc? Vine diseară?
Nu, Maya are treabă diseară. Nu poate veni.
Da, familia mea știe.
Încă se obișnuiesc cu ideea.
- Ca să vezi… - Familia ta a știut?
Despre tine…
Cred că știau, dar le-a fost mai ușor să pretindă că nu știu.
În fine…
Maxine, stai!
Alea trebuie plătite!
Nu se poate! Am intrat într-un bătrân?
Poartă roșu! Credeam că e doar o superstiție!
Maxine…
Stai! Nu!
Ce tare se aude!
Doamne!
Maxine, stai!
Scuze!
- Nu poți face așa ceva! - De ce? E amuzant.
Puștiul ăla m-a-nvățat să trimit mesaje și i-am scris Mayei. Poate veni diseară!
- Incredibil cum poți… - Ce-ai făcut?
Iubito, vrei să vii diseară la cină?
Mă bucur că ești gata să faci pasul.
Îmi pare rău! Ai spus că are treabă.
Nu credeam că e așa mare lucru.
De ce nu vrei s-o cunoască ai tăi pe Maya?
De-aia! Ai mei nu suportă nici măcar cuvântul „gay”!
Cum crezi că vor reacționa să mă vadă cu ea? Iar Maya e perfectă!
Nu înțelegi! Nu sunt pregătiți pentru asta.
Eu nu sunt pregătită pentru asta.
Allie, crede-mă, te înțeleg. Dar viața e scurtă.
N-o poți petrece ascunzându-te.
Dacă nu se vor bucura pentru mine?
Ai putea să te bucuri tu pentru tine.
Mulțumesc!
Așa…
Mamă… Pot să invit…
E clar că nu avem destule scaune!
Te-ai așezat pe unchiul, Tristan!
Îmi cer scuze!
Maxine, uite!
Aici erai!
- Ce faci? - Părinții mei sunt aici!
Nu-i salutăm?
- Nu pot. - Cum adică? De ce?
Știi…
Am plecat din oraș la vârsta ta.
Știam că nu voi putea fi niciodată așa cum își doreau părinții mei.
Spuneau că lumea e rea,
că voi avea o viață grea.
Da, mi-a fost greu, dar…
n-a fost chiar așa cum spusese mama.
Am avut o viață minunată.
Regret puține lucruri.
Mereu mi-am spus că mă voi întoarce și le voi spune, dar…
am amânat prea mult.
Tu nici nu știai cine sunt, deși suntem rude.
Îmi pare rău, Maxine.
Dar le-ai putea spune acum.
Nu pot. Probabil nici nu și-ar aminti de mine.
E-n regulă, du-te!
N-am nimic.
În regulă, să mâncăm!
- O să vă placă. E supa mea preferată. - Gustă asta.
Tristan, dă-mi farfuria.
Delicios!
Am uitat să vă spun că am invitat pe cineva.
O cheamă Maya.
O colegă?
Maya e iubita mea.
Vreau să o cunoașteți cu toții.
N-am știut ce să aduc, așa că am adus flori.
E foarte bine.
Ce bine c-ai venit!
V-o prezint pe Maya, iubita mea.
Mersi că m-ați invitat în casa voastră. Îmi pare bine să vă cunosc!
Bună, Maya! Îmi pare bine să te cunosc.
Bun-venit! Hai, stai jos!
Faceți-i loc!
Ea a putut aduce flori?
Mănâncă!
Sper că ți-e foame.
Nu pot.
Merg cu tine.
E preferata ta. Ai cea mai mare porție.
Oricând! Poftim.
Ai grijă, e picant.
- Dă-mi farfuria ta. - Arată delicios!
Pardon!
Maya, nu fi timidă!
- Mănâncă atât cât vrei. - Bine.
Vrei?
Dă-mi sha chao.
Cha shao!
Gustă asta! E preferata mea.
E bună, nu?
Doamne…
Subtitrarea: Corina Negreanu