Jättefin.
-Jag eller pizzan? -Både och.
I helgen kan vi se den där utomhusfilmen.
Jag kan inte den här helgen. Jag har en familjegrej.
Får jag veta vad det är? Du berättar så lite om din familj.
Ja, förlåt. Det är det hungriga spökets festival.
Det är natten då våra förfäders andar kan komma tillbaka hit.
Det är mina föräldrars favorithögtid i Singapore, så de vill fira med oss.
-Det låter som Día de los Muertos. -Ja. Vi lagar en massa mat
och ställer fram den åt våra förfäder.
Det är väldigt kinesiskt. Att laga mat åt sina släktingar, även när de är döda.
Jag kanske kan hjälpa till? Jag är en ganska bra souschef.
Jag är inte säker på att det är en bra idé.
Förlåt. Jag måste hitta rätt tillfälle att berätta för min familj om dig.
Du behöver inte be om ursäkt.
Men du vill väl att jag ska träffa dem?
-Så småningom? -Klart att jag vill.
Det är bara några månader sedan jag kom ut och de kunde knappt prata med mig efteråt.
Det tog ett tag för mina föräldrar med.
Okej.
Där. Bra, bra.
Sju, åtta, nio, tio.
-Stolarna räcker inte. -Pallarna i köket, då?
Tror du att din 87-årige fars ande kan sitta på en pall? Foton.
-Jag kan stå, om stolarna inte räcker. -Du blir sjuk om du står och äter.
Nej, de är till i morgon, Allie.
De kommer.
Okej.
Vi lägger fram fotona på de släktingar som får äta med oss.
Inga foton, ingen middag.
Då slipper jag bjuda alla Mollys släktingar.
Okej. Gammelmormor Ying.
-Här är moster Fey. -Jag hittade morfar.
Vem är det här?
Hon ser...
Eller hur? Hon ser lite gay ut.
-Var inte fräck. -Alla är inte gay, Allie.
-Maxine. -Va?
-Var hittade du det? -Det låg bakom ett annat foto. Vem är det?
Hade du inte en kusin som hette Maxine? Din... Din biu ze.
Det var väl alla?
Lägg tillbaka de andra fotona i lådan.
Ska jag ta med mig något i morgon? Kanske lite blommor?
Nej, det behövs inte.
Ha inga röda kläder. Det lockar andar som vill inta din kropp.
Och döda inga insekter.
-Det kan vara våra förfäder. -Okej.
världsfred
-Vem är du? Hur kom du in här? -Jag vet inte! Du har mitt foto!
-Är det du? På fotot? -Ja, det är jag som är Maxine.
Vänta. Är du här på grund av festivalen?
-Är du död? -Trist. Jag vet.
Men ingen har bjudit mig på middagen förr. Bjöd du mig? Jag känner dig inte ens!
Jag heter Allie. Jag tror att du var släkt med min mamma, Molly?
Molly...
Åh, du är lilla Mollys unge!
Har du tagit min blå tröja? Ligger det räkchips på hela golvet?
-Mamma behöver hjälp. -Julie, man knackar väl?
Är du rädd att jag ska få veta att du har en hemlig flickvän?
Va? Hur...
Säg inget.
Till skillnad från dig kan jag bevara en hemlighet.
Jag säger inget.
Vad är det med henne?
Är jag den enda som kan se dig?
Behöver du min hjälp med något? Ouppklarade affärer?
Nej, jag är bara här för firandet och maten. Och på tal om mat...
Där är du. Du måste åka och handla.
Jag behöver äggtofu, mörk soja och toalettrengöring.
Mamma.
Har du någonsin... sett en ande?
Jag har inte tid nu. Det är mycket folk i affären. Bara åk.
Framtiden.
Vad är det där? Är det en telefon?
Är det ett foto inuti din telefon?
-Vem är det? -Det är inget. Ingen.
Telefoner har bilder nu. Ganska coolt.
-Är det din hemliga flickvän? -Kanske det.
-Förlåt. -Varför säger du förlåt?
Jag trodde aldrig att jag skulle träffa nån annan i släkten som också är gay!
Är du också gay? Jag visste det.
Vet din familj om det? Får jag träffa henne? Kommer hon i kväll?
Nej, Maya är upptagen i kväll. Hon kan inte komma.
Och, ja, min familj vet.
De måste bara vänja sig.
-Attans. -Visste din familj om det?
Om dig?
Jag tror det, men det var lättare för dem att låtsas att de inte gjorde det.
Hur som helst.
Wow!
Maxine, vänta!
Vi måste betala för dem!
Nej! Är jag en gammal gubbe?
Han har på sig rött! Jag trodde bara att det var vidskepelse!
Maxine?
Vänta. Nej!
Oj, vad högt!
Herregud!
Maxine, sluta!
Förlåt.
-Du får inte göra så! -Det är ju kul!
Killen lärde mig sms:a, så jag skrev till Maya. Hon kan komma i kväll.
-Tänk att man... -Va?
Hej flockvän, vill du komet på middag ikvvöpll?
Gärna! Glad att du är redo.
Förlåt! Du sa ju att hon var upptagen!
Jag visste inte att det skulle bli ett problem!
-Varför får inte din familj träffa Maya? -Därför!
De vill inte ens höra ordet "gay". Hur skulle de klara att se mig med henne?
Och Maya är, typ, perfekt.
Du fattar inte. De är inte redo för det här.
Jag är inte redo för det här.
Allie, tro mig. Jag fattar. Men livet är kort.
Du kan inte dölja den du är.
Tänk om de aldrig kan glädjas för min skull?
Du kanske kan glädjas för din skull.
Tack, tack, tack. Tack.
Okej...
Mamma. Går det bra om jag bjuder...
Vi har inte tillräckligt med stolar.
Du sitter på min farbror, Tristan.
Förlåt.
Maxine, titta.
-Där är du. Vad gör du? -Mina föräldrar är här.
Ska vi gå och hälsa?
Jag kan inte.
Vad menar du? Varför inte?
Du vet...
Jag stack hemifrån i din ålder.
Jag visste att jag aldrig kunde bli det mina föräldrar önskade sig.
De sa att världen skulle vara hård.
Att mitt liv skulle bli svårt, och visst, det var svårt, men...
De var inte som min mamma trodde.
Jag hade ett fantastiskt liv.
Jag ångrar inte mycket.
Jag tänkte att jag skulle åka hem och berätta för mina föräldrar...
...men jag väntade för länge.
Du visste inte ens vem jag var, och vi är släkt.
Vad tråkigt, Maxine. Men kanske du kan berätta det nu?
Nej. Och de kommer nog inte ens ihåg mig.
Det är ingen fara. Gå in. Jag klarar mig.
Okej. Då äter vi.
-Det här är min favoritsoppa. -Smaka på det här.
-Tristan, ge mig din skål. -Så gott.
Jag glömde att säga det, men jag bjöd någon.
Hon heter Maya.
En vän från skolan?
Maya är min flickvän.
Och jag vill att ni ska träffa henne.
-Jag tog med mig de här. -Det är jättebra.
Jag är glad att du är här.
Allihop... Det här är Maya, min flickvän.
Tack för att ni bjöd mig. Det är trevligt att träffa er.
Hej, Maya. Trevligt att träffa dig.
Välkommen. Slå dig ner. Gör plats åt henne.
-Fick hon ta med sig blommor? -Ät din mat.
Du är väl hungrig?
Jag kan inte.
Jag följer med dig.
Den största biten är till dig.
...någonsin. Så där, ja.
Var försiktig. Det är starkt.
-Ge mig ditt fat. -De ser goda ut.
Det är mitt fel.
Maya, var inte blyg.
-Ta så mycket du vill. -Okej.
Vill du ha?
Ge mig lite sha chao. Cha shao.
Du måste smaka på den här. Visst är den god?
Herregud.
Undertexter: Annie Nilsson