«ВОВК, ВИХОВАНИЙ СОБАКАМИ — ВСЕ ОДНО ВОВК» ЩЕПАН ЯМЕНСКІ
ПОЛІЦІЯ
МУРІЛЬЙО, ЛУКА 07.02.2012–13.02.2023
Мурільйо, нам пора йти.
КРИВАВЕ УЗБЕРЕЖЖЯ
ШАЛЕНІ ПЕРША СЕРІЯ
ВІСІМ МІСЯЦІВ ПО ТОМУ…
Ну-бо!
Так!
Пасуй!
Так! Попереду!
Заціни прохід.
Віддай йому!
Тату! Лови!
Так!
Буцніть нам м'яч!
«Кузени» під'їздять.
Двоє на мотоциклі. Проїдуть повз вас.
Прийнято.
Зупинилися на паркуванні.
Один спостерігає. Інший зліз.
Обходить будівлю.
Беріть спостерігача. Ми — всередину.
Прийнято.
Ти мене бісиш. Гадаєш, намахаю тебе?
Ворушися, бляха. Ну-бо.
Перетто.
Еге ж.
Не переймайся.
Думаєш, я шахрай?
Платиш — отримуєш товар.
Сподіваюся, ти нічого не наплутав.
Більше такого не роби.
Добре.
Поліція!
Поліція! Ані руш! Руки вгору!
-Руки вгору! Так! Розвернися! -До мене!
Повільно! Ану, зараз!
Поліція! Стояти!
Не смикайся! Руку давай.
-Повільно обернися. -Чорт!
Завмри!
От лайно. Чорт!
Кидай…
Пусти її!
Геть!
Кидай зброю!
Лицем вниз!
Пусти! Руки за спину!
Гратися з нами надумав? Мовчати, бляха!
Льєсе!
Пусти! Ми ще не закінчили! Ти і я!
-Дідько. -Пусти мене!
Ти за це поплатишся!
Та ж таки зігріли.
Іншого відправили до відділку з Перетто.
А наркотики?
Усі тут.
Якийсь жорсткий крек. Дуже міцна штука.
Тату перевірив зразок тестером.
Той мало не вибухнув.
Чому ці вилупки це тут продають?
-Що кажуть? -Нічого. Вони бояться.
-Чого? -Типа, на якого працюють.
-Схоже, він псих. -Ми знаємо, хто це?
Відвернися! На що вирячився? Тебе хтось питав?
Що за одні?
Та хтозна. Жодних документів.
А Перетто що каже?
Ти його знаєш. Радше помре, ніж когось здасть.
Гаразд, щось іще?
Одноразовий телефон, готівка, 150 000 євро. Були в того гада в сумці.
Добре.
-Одрі, залишишся зі мною. -Звісно.
Я сказав, відвернися!
Як же цей гад мене вже дістав.
Арно, Тату, повертайтеся в офіс. Починайте допит.
-Гаразд. -Їдьмо.
Так…
Який пароль?
Номер твоєї сестри.
Номер моєї сестри?
Це тобі за те, що стріляв, що хлопчина в лікарні!
Який пароль?
-Пароль! -Та мені пофіг. Не скажу.
То ти мені не скажеш?
Який код, падлюко?
1-4-7-9!
-Що? -1-4-7-9!
1-4-7-9. Ось так.
І чого було злитися? 1-4-7-9.
Ось воно!
-Чий це номер? Тут лише він. -Не знаю.
-Що це за номер? -Я не знаю.
-Дзвінки лише на нього. -Не знаю!
Голову мені морочиш?
Що ти робиш?
Ти покійник. Мамою клянуся.
Чий це номер? Нехай довбешка трохи провітриться.
Мамою клянуся!
Що ти сказав? Через той вітер не почув.
Що ти сказав?
Він нас найняв. Привіз нас у Марсель.
Як його звати?
Мамою клянуся, не знаю!
Не вплутуй сюди маму! Як його звати, вилупку?
Чорт! Ти не розумієш. Він схиблений.
-Ми навіть не знаємо, звідки він. -І що?
З'явився місяць тому, каже, тепер він бос.
Сказав працювати на нього.
-Ми його послали. -Що далі? Розказуй.
За тиждень двох наших вбили.
Еге.
Відрізали голови у підвалі.
Лишили записку, що наступні — наші матері, чи сестри.
-То що я мав робити, га? -А чому ми про це не знаємо?
Чому не знаєте? А що ви зробите?
Їх усі бояться.
Він та його напарник залякали весь район!
-З якого ти району? -Сен-Жан-Ла-Пуента.
Я тебе не знаю.
Сидів у Іспанії. Три місяці, як вийшов.
Он як?
Який той напарник на вигляд?
Скажи мені. Відповідай, щоб тобі.
Він араб. Справжній псих. Звемо його Індіанцем.
Індіанцем? А інший який?
Того я не бачив. Був на задньому сидінні.
Він араб? Чорний? Білий? Кажи!
Гадаю, білий.
Білий? Ти певен?
Так, я певен. Бляха!
Добре.
Гаразд. Яка в них тачка?
-Тачка? -Чорна, 4x4. Що ще?
Номер? Я скажу. Записуй.
Сидіння чорні, чи бежеві.
-Стулися. Помовч. -Чорт!
Слухай сюди. На мене дивися. Номер.
Коли дзвониш хто відповідає?
Індіанець. Усі справи лише з ним.
Та грай уже.
Ти ходити будеш?
Ось тобі дев'ятка. Бери, поки свіжа.
Еге ж. Грайте собі. Молодці.
Мурільйо.
Наших людей схопили.
Де?
На пляжі Корб'єр.
Відомо, хто саме?
Група Бенамара.
Ти його знаєш.
Він відстежить зв'язок.
Не забувай, ти ніби-то загинув при втечі у Венесуелі.
Скільки забрали?
Сто п'ятдесят.
То що з Бенамаром?
Потім.
Зараз головна ціль — Камель.
На підлогу!
Лягай! Лежи, де, бляха, впав!
Падло!
-На підлогу дивися, падло! -Ану іди сюди.
-Годі, Камелю! -Сюди, покидьку.
-Камелю, що ти робиш? -Це що таке?
-Не знаю. Це не я. Присягаюся. -Не бреши, Набілю. Що це?
-Індіанець змусив продавати. -Індіанець? Ти на кого працюєш? Га?
На мене, чи на Індіанця?
Га, падло? Сказано вам, ніякого креку. Так, падлюко?
Він платив удвічі. Ми хотіли його надурити.
-Звідки це в нього? -Не знаю. Присягаюся!
-Не знаєш? -Клянуся!
І це на моїй території?
З моїм дядьком, Алі Саїді, не жартують!
Знаєш, що зараз буде, Набілю? Нічого особистого. Ясно?
-Усе добре, я нікому не скажу. -Я знаю, що не скажеш, це точно.
От навіщо ти так зі мною?
-Іди-но сюди. -Що ви робите?
Що він робить?
-Набілю! -Слово даю, Камелю!
-Стули писка. -Я ж сказав, це не моя провина!
Як я нічого не роблю, ви робите дурниці.
Еге ж, Набілю?
-Ні, Камелю! -Це, бо ти відсмоктав у Індіанця.
Ходімо.
-Вітаю. -Вітаю.
-Давайте сумку. -Нехай буде зі мною.
Нехай. Що там? Золото? Прикраси?
-Наркотики. -Наркотики? Ай-яй-яй.
Сідайте.
Куди їдемо?
Готель біля Старого порту, потім — Управління поліції.
Гаразд, їдьмо.
Вперше в Марселі?
Так.
Надовго сюди?
Можливо. Ще не знаю.
Як відчуєте смак цього міста, вже без нього не зможете.
Вилазь,
приїхали.
Привіт.
-Усе добре? -Привіт. Так.
Обшукай його, виклич лікаря. Нехай подивиться, чи йому можна до камери.
Добре. А що сталося? Його потяг вдарив?
Гірше.
Гаразд, ходімо.
Наступного разу тримай руки при собі,
спробуй при мені так не робити.
Відколи це тебе турбує?
Відколи внутрішні розслідування в дупу вчепилися.
Я не засуджую, Льєсе. Просто кажу, що не хочу про таке знати.
Бачив би ти себе. Я ж жартую.
-Де почуття гумору? -Дражнишся.
Перетто, як воно?
Іди в дупу.
Не скоро ти поласуєш буябесом Франсіс.
Бо сядеш.
-Справді руда, чи фарбуєшся? -Стулися.
Таки справді, еге ж?
Я сидів, коли ти й поцьки не бачив.
Тож мені пофіг, що ти там надумав.
Тепер сядеш на стільки, що й забудеш, яка вона на вигляд.
Купувати наркотики, коли ти на умовному. Це таки геніально.
Хто б уже патякав, Бенамаре. Бо різне люди кажуть.
-Невже? -Еге ж.
За тобою самим буцегарня плаче.
Що ти флік, не означає, що відбудешся. Повір.
Знаєш, у тій сумці було 150 штук.
Як порахувати зараз, скільки залишилося?
Ти на що натякаєш?
-Ні на що. Просто пропоную перерахувати. -Чудово.
Маман чекає на тебе в офісі.
Іди, підлизни їй.
Заходьте.
Причиніть двері.
Стрілянина на пляжі, поряд з родинами на пікніку.
Наркодилер, схожий на Сталлоне у «Роккі».
На довершення, 16-літній хлопець потрапляє до лікарні, бо зловив кулю.
Мої вітання. Чудова робота.
Чому, як у Марселі якась фігня — щоразу спливає ваше ім'я, Бенамаре?
Малого звуть Самір Бенмез'ян.
Добра новина — він таки виживе.
Погана новина — він з району Фре-Валон.
Його сусіди від цього поліцію сильніше любити
не стануть, як і інші.
Щиро дякую.
Я потім провідаю того Бенмез'яна.
Та невже?
Справді думаєте, що це їх заспокоїть?
Про що ви думали, коли обирали місце й час?
Це не я вирішую, коли й де станеться продаж.
Чи нехай би крек на 100 000 був на вулицях?
Ми стежили за Перетто місяць. Іншої нагоди не було б.
По нас відкрили вогонь. Могли б і ми постріляти, але не стали.
Малий Бенмез'ян отримав кулю від злочинця.
А не від нас.
То, гадаєте, варто вам медаль дати?
Я давно мала вас позбутися, Льєсе Бенамаре.
На жаль,
ви мені до душі.
Гаразд, можете йти.
Перепрошую, зачекайте.
Ось.
Виклик від внутрішніх розслідувань.
Якщо вони дивом від вас відчепляться,
у вас буде поповнення в команді, вона прямо з Інтерполу.
Аліс Відаль.
-Добридень. -Вітаю.
Капітан Аліс Відаль. Мене щойно перевели.
Ясно. Розпорядження про переведення?
Звісно.
На мене чекає пані Фаб'яні.
Почекайте тут. Я вас покличу.
Гаразд. Дякую.
Капітан Відаль, треба ж.
Не чекав вас тут побачити. Якесь завдання?
Так, довготривале завдання. Відсьогодні.
У якому відділі?
У наркопідрозділі.
А ви що робите в Марселі?
Я у відділі внутрішніх розслідувань. Прислали навести лад.
Вітаю в Марселі.
Дякую.
Обережно, не обпечіться.
У Марселя є неприємні сюрпризи для тих, хто з ним не впорався.
Я буду обережною. Дякую.
Ще побачимося.
Сюди.
-Аліс Відаль. -Так.
Рада знайомству.
Я теж.
Це капітан Бенамар.
З понеділка ви у його групі.
-Вітаю. -Привіт. Як справи?
До побачення.
-Прошу. -Дякую.
КОМІСАР ФАБ'ЯНІ
Сідайте.
Чому саме ви сюди приїхали?
Вирішила змінити оточення. Тільки й того.
Я читала ваше досьє.
Воно бездоганне.
Я знаю, хто ви.
Мені пощастило бути знайомою і працювати з вашим батьком.
Він був чудовим поліціянтом, хай там що про нього кажуть.
Дякую.
Сподіваюся, ви тут не для помсти.
Помсти кому?
Убивця батька загинув десь у Південній Америці.
Так і є. Мурільйо мертвий.
Але він був не сам.
Може, ви хочете знайти його поплічників.
Найкращий спосіб ушанувати батька — робити поліційну роботу як слід.
Чудові слова.
Відсьогодні ви — моя підлегла, я за вас відповідаю.
З огляду на це,
я не дозволю порушень визначеної інструкціями службової етики.
Як маєте заперечення, останній потяг на Париж вирушає о 17:04.
Я зрозуміла.
Що ж, вітаю.
Завтра о 10:00 у відділі внутрішніх розслідувань на нас чекає Міранда.
Дідько. І що ми скажемо тому вилупку?
Правду.
-Що там з допитом Перетто? -Має нас за ідіотів.
Буцімто був у ресторані.
Зайшов незнайомий тип з креком у сумці.
Наскочили ми. Він не знає, чому.
Байдуже. Він мені набрид.
А той, що був на мотоциклі, що каже?
Від нього толку не буде.
Надто боїться, щоб говорити. Це видно.
Ми перевірили зашифрований телефон.
Він одноразовий. Нічого.
Я намагався щось нарити на того твого Індіанця.
Ніхто нічого. Надто залякані.
Я навіть не знаю, звідки ці сучі сини.
Але застрахали весь Марсель.
Саїді точно з котушок злетять.
Ти ж з районів. Є здогадки, хто вони?
Ти ще спілкуєшся з коморійцями?
Ти ж знаєш, коморійці не стукачі.
Усе одно спробуй.
Може, зрозуміємо, хто зазіхає на територію Саїді.
Добре, мені пора.
Завтра, о десятій.
-Гаразд. -До речі…
З ранку понеділка у нас буде нова колега.
-Чудово. -Вона гарненька?
Це Аліс Відаль.
Дочка П'єрро.
Бувайте.
«Вона гарненька?»
День добрих новин.
Коли Алі повернеться?
Скоро, з огляду на бучу, що ми здійняли.
Виродок заплатить за смерть мого сина.
А потім я зникну.
Спершу маємо забрати бізнес.
Позбутися його племінників.
Тоді вже і його вбивай.
Дай моїй мамі знати, що я повернувся. Мені туди не можна.
Передай їй це.
Інструкції, щоб я міг їй дзвонити.
Шоколадок теж прихопити?
Камель Саїді, який так з тобою вчинив, повернеться.
-І ось що ти зробиш… -Не знаю…
Як повернеться, дай йому цю адресу.
Скажеш, що хтось з ваших дав.
Що там Індіанець,
а Індіанець чинить погано,
продає крек не території Саїді. Скажеш?
-Камель за таке мене вб'є. -Може, нам варто? Зараз?
Подумай про свою маму й хвойд-сестричок.
Ось.
Чорт!
І щоб я не повертався.
Второпав?
Дуже добре.
Чого витріщився?
-День виплати? -Що я казав минулого разу, Бакарі?
Я на них не працюю. Сиджу собі.
Мене не надуриш. Можу в школу подзвонити.
То й дзвони.
Я жодного уроку не пропустив.
Мені вже пора. Побачать з тобою — матиму халепу.
Точно. Їдь, учи уроки, бо волосся повисмикую.
Тату — привіт. Скажи, що у футбол ми його порвемо.
Ти ж і по м'ячу не попадеш.
Дайте нам дівок, а лягавих — геть!
Ассіє, це я. Можеш спуститися?
Як справи, люба?
Розділи, як зазвичай.
Перекажи Лопесам, що все гаразд. Виселення не буде, я дзвонив.
-Добре. -Добре?
Побудеш трохи?
Як ти зранку добираєшся? Не втомлюєшся?
Ні. Я слухаю музику, читаю в автобусі. Це класно.
Домовитися про кімнату в інтернаті?
-Щоб ти не марнувала час, ні? -А мама? Залишити її саму?
Їй краще, щоб ти була в інтернаті, а не тут вешталася.
З твоїми здібностями можна багато чого досягти.
Щоб вступити до хорошого коледжу, ти маєш вчитися в інтернаті.
Ліцей Тьєрса — не будь-що.
-Паньолю вистачило, мені й поготів. -Паньолю…
Маю піклуватися про маму. Як поїду — засумує.
Колись усе одно ж поїдеш.
Поки що я живу тут. Мене влаштовує.
Іди додому.
Стривай. Я допоможу.
Посунься.
Треба поговорити. Нагору!
Іди.
П'ЄР ВІДАЛЬ 1967–2023
-Добрий день. -Вітаю.
Капітан Бенамар.
Чого вам треба?
Я з наркопідрозділу. Був там, коли це сталося.
Як ти?
Нормально. Болить, але нічого.
Це добре. Значить, живий.
Я говорив з лікарями. Кажуть, скоро випишуть. Лише зачепило.
Пощастило.
-Як щось треба, скажи мені. -Дякую.
А ти що тут робиш?
Можна з вами поговорити?
Я вляпався по самі вуха.
Мушу тікати з Марселя, інакше мене вб'ють.
Хто?
Пообіцяйте захистити мене й родину, як скажу.
Це працює не так. Тобі є що сказати. Слухаю.
Спочатку пообіцяйте.
-Ти знаєш, хто я? -Так.
-Знаєш, звідки я? -З Ла-Кастеллян.
Індіанець. Чули?
Він вб'є Камеля Саїді. Ось адреса.
Завтра вранці.
Ти впевнений?
Так, я певен.
Я вам довірився.
Еге ж.
МІЖНАРОДНИЙ ОРДЕР НА АРЕШТ ФРАНК МУРІЛЬЙО
ПОЛІЦІЯ ВЕНЕСУЕЛИ ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ІНЦИДЕНТ. ВИЯВЛЕНО ТРУП
СВІДОЦТВО ПРО СМЕРТЬ ПОМЕРЛИЙ: ФРАНК МУРІЛЬЙО
ФАННІ САНТЬЯГО
У ВЕНЕСУЕЛІ ЗНАЙДЕНО ТРУП ФРАНЦУЗЬКОГО ВТІКАЧА
«РЕЗИДОНС-ЛЕЗ-ОЛІВ'Є» ЗАКЛАД З ДОГЛЯДУ ЗА СТАРШИМИ ЛЮДЬМИ
-Ви когось шукаєте? -Я приїхала до пані Мурільйо.
На жаль, пані Мурільйо не бажає нікого бачити.
-Я так довго їхала. Лише п'ять хвилин. -Вибачте, це неможливо.
Дякую.
Де Набіль?
Спокійно. Я ж на вас працюю.
-Де Набіль? -Я не знаю.
-Не знаєш? -Він пішов. Не знаю.
Порнушку дивишся?
То ти бешкетник.
Як тебе звати?
Я Гонзо.
Розумієш, Гонзо…
Твоя біда — ти забагато куриш.
Тому тебе нескладно викрити.
Що таке?
Я тебе лякаю?
Га?
Якщо боїшся, скажи те, що я хочу знати.
Де Набіль?
Я не знаю, де Набіль.
Він пішов.
Я знаю, що пішов.
Але ввічливо спитаю ще раз.
Гонзо…
де Набіль?
Я не знаю. Легше, Камелю.
Я спитав, де Набіль?
Я знаю, де знайти Індіанця.
І де той твій Камель?
Гадки не маю, друже.
Знаєш, якщо бронежилет заважає,
можеш його зняти.
-Та невже? -Еге ж.
Справді? Ти такий милий.
Як можу щось для тебе зробити, звертайся.
Знаєш що? Хочеш глянути, то просто скажи.
Давненько цицьок не бачив, еге ж?
-Поглянь! -Здуріти.
-Хочеш помацати? Ну-бо. Що таке? -Годі, трясця.
Не соромся. Ну ж бо.
Що? Не допоможемо одне одному?
Ні? Не допоможемо?
Ти недоумок.
Льєс — Тату.
Ми перевірили той «мерседес» з дипломатичними номерами.
Номери фальшиві.
-Дам знати, як буде якийсь рух. -Прийнято.
Пані Мурільйо?
Мене звати Аліс Відаль.
Нічого не нагадує?
Двадцяте лютого?
Того дня ваш син вбив мого батька у вас на очах.
Я попрошу вас мене залишити.
Він припустився помилки.
Треба було й мене вбити.
Перекажіть йому дещо.
Мій син мертвий.
І ти мала б це знати, клята мала сучко.
Тепер забирайся.
Тримай.
Тату — Льєсу. Камель Саїді щойно прибув.
Прийнято.
Не висовуйся.
Прокляття.
Озброїлися до зубів. Буде гаряче.
Сидіть тихо, поки не почнуть. Вдаримо при виході.
Зрозумів.
А як щось піде не так?
Діємо, як завжди.
То не Індіанець?
Принаймні, схожий.
Льєс — Тату.
Тут один під'їхав. За описом, схожий на Індіанця.
Озброєний, ясно? Починаємо.
А вона що тут у біса робить?
Дідько.
Якого біса ти тут?
-А ти? -У нас операція. Ти тут зайва.
-Ми в одному підрозділі. -Що, вже понеділок?
-Ось, вдягай. -Дякую.
-Звідки ти тут взялася? -Потім розкажу.
Льєс — Тату.
Діємо, як я казав. Ми виходимо. Нас п'ятеро. З нами Відаль.
Ясно. Ми — рейками.
Уперед!
Льєс — усім. Тут троє мертвих. Камель Саїді з лейтенантами.
Прийнято.
Підіймайся. Хутко!
-Як ти? -Добре, не хвилюйся.
Цілий?
Доправляємо його в лікарню. Так, я передзвоню.
-Ти в порядку? -Так, а от йому дісталося.
Витри носа хоч трохи. Сюди їде Фаб'яні. Страх, яка зла.
-Ти точно в порядку? -Еге ж.
-Ну, ось і вона. -Чорт.
Зберігайте спокій, ясно?
Готові надати пояснення зараз, чи потім поговоримо?
Найважливіше — ви всі цілі.
Щодо вас, молода пані, ви таки вмієте ефектно починати.
З вами все гаразд?
Сюди їдуть префект з прокурором.
Після подій на пляжі, сподіваюся, у вас є аргументи,
щоб переконати їх, що ми корисні.
Поясните мені цей безлад?
Це не було просто розборкою.
-Це повідомлення. -Кому?
Алі Саїді, дядькові Камеля.
Я ж його знаю, має вже мчати з Дубая. Буде дуже гаряче.
КРИВАВЕ УЗБЕРЕЖЖЯ
Переклад субтитрів: Сергій Білай