Хто розповів про Камеля Саїді?
Нащо питати? Я не розкриваю джерел.
Отак злочинці й кажуть. Щось іще?
Добре, як хочеш.
Не думаєш, що четверо людей — трохи замало для такої операції?
П'ять.
Нас було п'ятеро.
Разом з Аліс Відаль?
Як там опинилася? Ще ж не була в групі.
Збіг.
Проїздила повз скутером, почула постріли.
Побачила колег у біді.
От і допомогла. Будь-який флік так вчинить.
Як ви знали, що то саме колеги?
Інтуїція.
Збіг, інтуїція…
В Марселі таке може дорого обійтися.
Або назвіть це обов'язком.
Так було б краще.
Чому про операцію не попередили керівництво?
Не встигли.
Не встигли?
Чи не схотіли?
Не встигли.
Як довго ви в цій групі, капітан Ілунга?
Наприкінці місяця буде два роки.
Будемо святкувати, приходьте й ви.
І як воно? Подобається?
Так. А що?
Готувалися до іспиту на комісара, та не складали.
Чому так?
З особистих причин.
У яких ви стосунках з колишнім лідером групи?
Як це стосується хоч чогось?
Моє особисте життя тут ні до чого.
Якщо тільки лідера групи не відсторонено
бо фігурує у справі про наркоторгівлю.
Ви досі зустрічаєтеся?
Це вас не стосується.
Той, кого ви називаєте Індіанцем, як він причетний?
Не знаю.
Запитайте Льєса.
Ви не проти брати участь в операції наосліп?
Ми довіряємо одне одному.
Мені цього досить.
Поки воно не вибухне в обличчя.
Може, й так.
Ми закінчили?
Ви знали, що інші чекають на Камеля Саїді?
Чому нічого не вдіяли?
Про що йдеться?
Була наводка щодо Камеля, стеження.
З'явився тип, за описом схожий на Індіанця.
Поки думали, що та як — постріли.
Ми стріляли у відповідь. Крапка.
Якби я міг цьому запобігти, так би й зробив.
Ви завжди так працюєте. Чому я маю вам вірити?
Вийдіть з кабінету. Райони вже не ті.
Знаю я ті кляті райони. Я там ріс.
Це не причина діяти як схочеться.
Лекції мені читає моя мама. Це все?
КРИВАВЕ УЗБЕРЕЖЖЯ
ВІТАЄМО В КОМАНДІ ДРУГА СЕРІЯ
-Та сучка, що стріляла в нас на фабриці… -Що?
Це дочка фліка, якого ти вбив при втечі.
Аліс Відаль.
Це вона тисла на твою маму у пансіонаті для літніх.
Навіть не знаю, як вона нас вистежила.
Вона знає, що ти живий.
Що будемо з нею робити?
Нічого. Будемо діяти за планом.
Не боїшся, що буде проблема?
Проблема вже є.
А товар, що залишився у твоїй автівці?
Чого ти хочеш? Забрати його з поліції? Здурів?
Агов.
Він стікає кров'ю. Треба викликати лікаря.
Йому погано.
Я розберуся.
-Твій допит закінчився? -Закінчився.
Дві години в кабінеті того недоумка.
Нам вже надерли дупи, тепер ще він хоче трахнути.
-Одрі й Арно досі там? -Еге ж, ще там.
Що твоя паризька подруга?
-Як твоя рана? -Нічого. Просто подряпина.
Ще й медсестричка номер телефону дала.
Така гаряча. Заради такого я ладен щодня під кулі лізти.
Ти подивися всередині.
Тату!
Чорт, вони однакові.
Такі самі.
І дурь, і лого.
Ця штука вже наробила лиха в Східній Європі.
Імітація креку й героїну.
Споживач і пів року не проживе.
Деякі помирають від першої дози.
Ну, з чого почнемо?
Ви — по точках збуту креку, притисніть дилерів.
Сподіваюся, продажу поки немає.
Скористайтеся спецфондом, підмажте «дядьків». Фонд саме для цього.
Одрі, попрацюй зі зброєю.
Перевір номери. Як пощастить, якийсь може привести до власника.
Добре, зрозуміла.
Що з тим типом з фабрики?
Я телефонував до лікарні. Його оперували.
З допитом доведеться почекати.
Дідько. Ім'я відоме?
Ні. Як і того, якого ти застрелив. Жодних документів.
Лікарі кажуть, пацієнт говорить іспанською.
Переслав відбитки іспанцям і в Інтерпол. Чекаю на відповіді.
Займешся північними районами?
Еге ж. Спущуся в Аїд.
Скоріше за все, ця гидота вигулькне саме там.
З ким поїдеш?
З новенькою.
Гляньмо, чого варта.
Та ніби ж уже показала себе. Хіба ні?
Говори!
-Присягаюся, Алі, я нічого не зробив. -Нічого?
Присягаються ті, хто не знає, що сказати.
-Розказуй про Індіанця. -Говори!
Він на когось працює. Він тут головний
Ми не знаємо, хто.
-Це він привіз крек? -Відповідай!
Так. Камель його шукав. Хотів прикінчити.
-Ти сказав Камелю, де він? -Так.
І?
Їм був потрібен Камель.
Ти послав до нього Камеля, хоча знав, що виродок чекає?
Я його попередив.
Камель був певен, що подужає.
-З ним були його люди. Я не думав… -Не думав про що?
Сучий ти син.
Є такий арабський вислів:
«Зачинивши двері, Бог завжди відчиняє інші».
Нехай Бог боронить тебе від брехні, брате.
Прощавай, Гонзо.
-Киньте цей шматок лайна собакам. -Ні!
Алі, я нічого не зробив! Ні, благаю!
Ні!
Ні, Алі!
Ні!
От що зробили з твоїм братом.
Дивися, щоб тобі.
Бачиш?
Це не повториться.
Вас тут бути не повинно.
Хто це зробив?
Не змушуйте мене вдаватися до сили.
-Я вас знаю. -Я теж знаю, хто ви.
І я вас не боюся.
Ідіть.
Ще побачимося.
Із задоволенням.
-Коли тебе забрати? -О восьмій.
-Навідаємося до тренера, наведемо шороху. -Як щодо Аліс?
Підхопимо біля готелю. Це по дорозі.
Номер кімнати знаєш? Привезти їй круасанів?
Вона не твого типу.
-Ти з нею бачився? -Еге ж.
СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ
Це я працюю понаднормово, чи це ви щодня йдете раніше?
День видався тяжкий.
-Ви бачили повідомлення? -Так.
Поінформувала префекта й інших.
Вони сподіваються, що ви все швидко владнаєте.
Маєте зачіпки?
Дайте мені 48 годин, я доповім.
Як там внутрішнє розслідування?
Ще на волі. Це головне, чи не так?
Так.
Сьогодні Алі Саїді приходив до інституту криміналістики
зі своїми людьми й братом Камеля.
Увійшли без дозволу.
Я не могла сховати від них тіло.
Вони не зупиняться. Погані передчуття.
Відпочиньте трохи.
ГОТЕЛЬ «РЕЗИДЕНЦІЯ»
Пані капітан Відаль?
Маєте п'ять хвилин?
Замовив вам пиво.
-Зараз? -Чому ні?
Ми не на службі. Значить, можна.
А ще, я б хотів надолужити за допит.
Дисциплінарна комісія гостро реагує на допомогу колегам.
Класичний випадок не того місця й часу.
Чому ви на них насіли?
Наша місія благородна.
Що є завданням поліції?
Захищати й карати.
Усі хочуть захисту, покарання не хоче ніхто.
Але виправляти треба й тих, хто карає, коли виходять за межі.
Не думаєте?
Окрім покарання,
кого ви рятуєте?
Репутацію поліції.
Чого вам насправді треба?
Допомоги з усуненням Бенамара та його шалених.
Гарантую, ви залишитеся в Марселі.
Навіть отримаєте підвищення.
Ви погано читали моє досьє.
Шукайте когось іншого.
Привіт, друже.
Ходи до мене. Як ти?
Іди.
Іди, погуляй. Ну-бо.
Чорт.
Що?
Я хочу знати, хто це зробив.
-Нам невідомо, хто. -Невідомо?
Я був у морзі.
Виродки знесли йому пів обличчя.
Моя сестра не впізнає свого сина.
Або ти їх знайдеш, або ж я сам про це подбаю.
Второпав?
Як хто з вас стане мені на заваді,
ви — мерці.
Це ясно?
Отак от.
Я тебе попередив.
Як спалося?
Так собі.
Як для першого дня, ти таки справила враження.
Мої вітання.
-Ласкаво просимо до «Шалених». -Дякую.
Що в тебе за акцент?
Моя мама була німкенею. До 16 років я жила в Берліні.
Тоді мама померла, я переїхала в Париж, до батька.
Ясно.
Живеш у готелі?
Поки не знайду квартиру.
Моя подруга має агенцію нерухомості. Можу спитати.
Так, звісно. Дякую.
Шукаєш лише для себе, чи…
Так.
-То хлопця немає? -Він у Парижі.
Он як? І що він робить в Парижі?
Служить у поліції.
-Де? -Боротьба з організованою злочинністю.
Круто.
Завжди казала: двом флікам разом не бути.
Тестостерон і сльози не дуже сумісні.
Що? Ми з оцим невдахою було спробували.
Справді?
-Найгірший секс у житті. -Наче з хлопцем цілувався.
Як я пам'ятаю, ти не відмовлявся. Тобі подобалося.
Не впевнений.
Як пройшло з Мірандою?
З внутрішніх розслідувань. То як? Ми про це не говорили.
Він ставив запитання, я відповідала.
А що?
Просто цікавлюся. Спитати ж можна, правда?
Салеме! Знаєш, звідки це?
Ні, вперше бачу.
Сіфе!
Знаєш звідки це?
Гаразд, забудь.
-Що він робить? -Не переймайся
Побачимося. Не забувай мене.
Агов! Що таке?
Треба було сирену врубити, об'їхали б затор.
Ага.
Слухайте всі! У місті новий шериф. І це Тату.
Лише поглянь на нього! Воно що, просто так блимає?
Вилупок… А щоб тобі!
Он там, поглянь.
Агов, тупоголовий! Ходи сюди.
-Як ти? У вас прогулянка? -У тебе ж тренування.
Я не можу.
Розтягнув зв'язки на пальці ноги. Бігати не можу.
Зв'язки розтягнув?
Точно не мізки?
Ти ж на велику, ні?
Що я казав, Бакарі? Чому ти з ними?
-Просто привіталися. -Дізнався, що я просив?
Спитай Біггі. Він усе знає.
-Що за Біггі? -Він з вулиці Піа.
Важить кілограмів 300. Не пропустиш.
Гаразд, геть з очей. Мерщій додому.
Я за тобою стежу!
Ну-бо, сюди!
Давай!
Тренере, у тебе бетонні бутси?
А ти й досі їздиш татковим авто?
-Як ти? -Добре. А ти?
У фліків не життя, а казка. За все сплачено нашими податками.
Коли це ти сплачував податки? Годі жалітися!
Ти нам щось привіз, чи просто провідати?
Поглянь. Хіба не краса?
Наче Різдво. Футболки, рукавички, усе.
Агов, гремліни!
Хапайте ці коробки.
-І бутси? -Так. І бутси, і…
Дядечко приїхав!
Привіт, майбутнє футболу. Я з подарунками.
О, рукавички! Клас! Нові рукавички!
-Хто хоче на «Велодром»? -Я!
-Я про це подбаю! -Ти дивовижний.
-Ось книжки для Дори. -Дякую.
Передай їй, будь ласка.
Стривай, синку! Іди сюди. Тут ще одна коробка.
-Ось. Тут ще й м'ячі. -Дякую. До зустрічі.
-Хороша ти людина. -Бувай!
Нічого такого.
-Як ти, принцесо? -Доре. А ти?
-Не познайомиш з подругою? -І не мрій.
Вона з Парижа. Ветерани «Олімпік» їй не цікаві.
Могла й не казати, що вона з Парижа. Я відразу здогадався.
Як схочеться скуштувати чудового буйабесу в мого друга Маріо…
Потім — морська прогулянка протоками, на заході…
-Тренере. -…сонця!
І не думай. Хіба не бачиш, має хлопця? Серйозно.
Надто ввічлива, щоб тебе послати. Шукай подружку деінде. Еге?
-Ти — кохання мого життя. -Точно.
Подзвони якось, хильнемо разом.
Лише у твоїх мріях.
-Іди собі. -Хай там як, а очі гарні.
Дай їм спокій.
Чув щось останнім часом?
Еге ж. Алі повернувся. Тільки про це й говорять.
Хто замочив Камеля невідомо, усіх накриває параноя.
Добром це не скінчиться.
З ким мені поговорити?
Пройдися дрібними дилерами креку.
Можуть щось знати.
Двоє з них зникли. Гонзо й Набіль.
Вони тутешні.
Але сьогодні й завтра ніхто не працює.
Алі заборонив виходити на вулиці. Через похорон Камеля.
Ясно.
-Бувай. -Чао.
Побачимося.
Хочеш?
Скуштуєш? Це шіші-фрежі.
«Мейд ін Марсель». Скуштуй і полюбиш.
Що за шіші-фрежі таке?
Це була їжа бідноти з гавані Естак.
Спочатку його робили з нутового борошна.
Назва означає «смажений мелений нут».
Смачно.
Де це ми?
Одна з території Саїді.
Більшість точок продажу — його.
Заробив мільйони й переїхав у Дубай.
Його племінники керують джоберами.
Камель, той, що без обличчя, на фабриці, та його молодший брат, Фуділь.
Що за джобери?
Молоді пушери.
Діти, що продають наркоту.
Це його оборотний капітал. Грошовий потік.
Але його головний бізнес — гуртовий продаж.
Чому ти його не заарештуєш?
Тут все складно.
У нього всюди зв'язки. Він дуже впливовий.
Перебив конкурентів.
Відколи він став монополістом, злочинність у районах пішла на спад.
Ви з ним домовилися. Це так?
Ми ж у Марселі.
-Тут це робиться саме так. -А як щодо креку?
Не можу пояснити.
Ходи-но зі мною. Я тобі покажу.
-З'являться джобери — скажи нам. -Гаразд. Ідіть.
Робімо все швидко. Отримуємо інфу й ушиваємося.
Шухер!
Чого тобі, недоумку?
Це ти Біггі?
-Ти хто такий? -Підійди. Треба поговорити.
-Хочеш говорити — виходь. -Не починай, Біггі.
-Як я вийду, то, бляха, начувайся. -Та йди ти.
Ти з мене знущаєшся. Виходь, або їдь, маму свою трахни.
-Чию маму? -Свою маму трахни.
-Ти про чию маму пащекуєш? -Твою маму.
-Нащо ти свого писка відкрив? -Назад, недолугі!
Не діставай мене.
Слухай уважно.
Я чув, ти щось знаєш про Індіанця. Кажи!
Ану назад!
-Бар «Зупинка». -Ото ж бо, сучий ти сину.
А тепер зникни.
-Арно, як ти? Відвали! Руки!
Відійди!
Я тобі покажу, що може флік!
-Назад! -Усе гаразд.
Відійдіть!
Усе добре. Рушаймо, Тату.
-Годі, вже все. -Назад!
Замовкни!
-Назад! -Чорт. Та вгамуйтеся вже!
Усе в порядку. Нічого.
Ану кинь зброю.
У Парижі є Крековий пагорб, а в нас — ця клята гора.
Вони всі торгують креком. Але не під Алі.
Оскільки вони так близько до районів…
це шкодить його бізнесу.
Відвали, щоб тебе.
Агов!
Аліс!
Агов!
Відпусти її.
Я сказала, відпусти.
Відійди.
-Назад. -Що за фігня?
Сучко, ти що витворяєш?
-Ану кинь! -Тобі кажу!
Опусти зброю!
Бо запхаю — не виймеш! Опусти пукавку!
-Кидай зброю! -Опусти ту штуку!
-Кидай! -Опусти пістоль!
То кому запхаєш?
Кинь!
Зникни. Відвали!
-Здурів? На поліціянтку? -Назад!
-Геть! -Що таке?
Що таке? Повернися.
-Пусти його! -Геть!
У чому річ?
-Це що? -Мій член.
-Де взяв? -У тебе в дупі.
-У мене? -У мами твоєї.
Мами?
Ану назад!
-Відваліть! Не лізьте! -Падло!
Подобається? Лайно!
Стулися!
БАР «ЗУПИНКА»
Що нам робити? Зайти всередину?
Еге ж. Хильнемо з ними по чарці, пограємо в карти. Це весело.
Серйозно? Там один непотріб.
Зайдемо — розбіжаться, як миші.
Чекаємо, поки з'явиться, й беремо
Ти певен, що Біггі нас не надурив?
Хтозна.
-Від Льєса щось було? -Ні. Не знаю, що у нього.
Ох чорт.
Ну-бо, рушай!
-Ти як, цілий? -Еге.
Агов, друзяки, як воно? Усе пучком?
Розслабляєтеся? Усе спокійно? Так тримати!
Здоров, Жулю! Схоже, ти кудись поспішаєш.
Мама у справах послала.
-Мама зачекає. Сідай. -Будь ласка. Скутер…
Хутко.
Чорт.
БАР «ЗУПИНКА».
Що, в біса, сталося?
Вони відразу почали стріляти. Диво, що ми живі.
Ті типи геть божевільні. Не такі, як інші. Це війна.
Лікар оглянув?
Так, ми в нормі. Просто подряпини.
У них сірий фургон з бельгійськими номерами.
Я оголосила їх у розшук.
Ви бачили, хто то був?
Двоє спереду, один у балаклаві позаду. Надто швидко.
-Що робитимете? -У нас був жахливий день.
Отже, трохи вип'ємо, скинемо тиск.
Тоді побачимо.
Ходімо.
Приєднуйтеся, як бажаєте.
-Усе гаразд? -Так.
Куди ми їдемо, Алі?
Спокійно. Не напружуйся, Жулю.
Бачу, ти боїшся. Є якась причина?
Ні.
Скільки ти в мене працюєш?
Уже рік.
Вже цілий рік.
-Усе добре? -Так, чудово.
Тоді чому трусишся?
Відчуваєш якусь провину?
Ні, але ж кажуть…
Що кажуть?
Що ти забрав Гонзо, що він мертвий.
Ви були друзями?
Щось таке.
Гонзо помер, бо погано вчинив.
Ти робив щось погане, Жулю?
-Ні. -Тоді тобі немає про що хвилюватися.
-Я хочу зрозуміти, що коїться. -Присягаюся, я не знаю.
«Присягаюся». Ви всі лише це й кажете.
Скажи-но мені, звідки тут, у нас, взявся весь цей крек?
Присягаюся, не знаю.
Ти певен?
Абсолютно.
Покажи, що там у тебе.
-Та просто усілякі… -Швидко!
Що це, недоумку?
Га?
Не знаєш, кажеш? Ошукати мене надумав? Що це?
Я поясню. Це для моєї мами.
Стули пельку! Нахрін твою матір-шльондру!
Ану йди сюди. Ошукувати мене надумав?
Хочеш ошукати Алі? Розповідай!
Говори, зараз!
Вилупок!
Сучий син!
Я говорив з балістиками.
Можливо, один зі стрільців — Індіанець.
Набої із «Зупинки» такі ж, як і знайдені на фабриці.
Хто буде стріляти у двох поліціянтів серед білого дня?
Хороше запитання.
У тебе є якісь результати?
Шукала його по базах даних. Нічого.
Щодо зброї з валіз із наркотою…
Дві одиниці стріляли при пограбуванні у Греноблі.
Та нам це нічого не дає.
Я зв'язувалася з колегами, які вели справу в Ліоні.
Справу й досі не розкрито.
Ці негідники не з неба ж упали.
Вирахуємо. Марсель не такий і великий.
Як натиснемо, хтось та заговорить.
Точно.
Хто вам сказав про «Зупинку»?
Такий собі Біггі. А що?
Він вас підставив.
-Нападники на вас чекали. -Еге ж.
Якби вас справді хотіли вбити,
то вбили б, так?
Гадаю, це було попередження.
Ти наше авто бачила?
Нічого собі попередження.
Який план на завтра?
Ви двоє — до Біггі. Упевніться, що це він здав.
-Гаразд. -Добре?
Щодо креку. Можливо, є спосіб розговорити Перетто.
-Перетто за ґратами. Не заговорить. -Так і є.
Моя подруга-адвокат показала цю справу.
Це умисне вбивство. Він причетний, але ще не знає.
Стривай, як ти це дістала?
Та як і завжди.
Через ліжко.
А де оригінал?
У Жаборски в офісі.
Я знала, що ти зрадієш.
Дай мені ключі від «ауді».
Арно. Візьми одну з крадених автівок.
Завтра подбаємо про цього мерзотника.
Довезу до готелю. Мені по дорозі.
Розумію. Я тобі заважаю, а тобі треба щось сказати.
-Дякую. -Стривай.
Все якось відразу закрутилося. Вибач за таке привітання.
Усе гаразд.
Мене попередили.
Що я поганець?
Поганець, сексист, жінконенависник і грубіян. Але гарний.
Усе правда.
Хто попередив?
Мало не забула. Ще — хороший поліціянт.
Думаєш?
Для висновків ще зарано, хіба ні?
Еге. Тоді одна порада.
Не знаю про що ти говорила з тим покидьком Мірандою,
але ти знай: спробуєш зашкодити мені, чи моїй команді —
я буду безжальним.
Я почула.
-Бувай. -Бувай.
Татку!
Тато!
Я виграв!
Геть.
Що вам принести?
-Нам потрібен головний. Він тут? -У кабінеті.
Піди поклич.
-Хто питає? -Біда, якщо не поквапишся.
Мудило.
Ворушися.
Серже, там до тебе прийшли.
Якісь проблеми?
-Ти Да Коста? -А що?
-Так, чи ні? -Чого вам від нього треба?
Фуділь Саїді. Знаєш такого?
-Маємо з ним незавершену справу. -То й що?
Відомо ж, він любить тутешніх дівок.
Зателефонуй, скажи, що є свіженька. Признач зустріч.
Ми скажемо, де.
І все?
Ти нормальний? Таке-от казати.
Просто влаштуй зустріч. Усе інше — то наш клопіт.
Ти хто такий, щоб мені вказувати?
Прийшов, погрожуєш мені у мене ж.
Знати не знаю, що ти за один.
Хочеш, аби я пішов проти Саїді? Ти божевільний? Знаєш, хто вони?
Останнього, хто на них сіпнувся, кілька днів свердлили дрилем,
-потім закопали живцем. -Годі скиглити.
Мені проблеми ні до чого.
Не втягуйте мене у своє лайно.
А тепер заспокойся. Охолонь.
Ніхто про це не знатиме.
І ніхто не знатиме, що ви тут були й морочили мені яйця. Геть.
Ти нечемний, Да Косто. Ба, грубий.
Це номер твоєї дочки.
Вона з нашими колегами, чекає на дзвінок від татка.
Подумай про це.
Кляті виродки.
Я їх повбиваю.
Відпусти його.
Він помер через тебе!
Фарро, сестро,
не на людях.
Чому й ні?
Вони всі тебе знають. Знають, хто ти та чим займаєшся.
Усі вони тебе бояться.
Я твоя старша сестра.
Чув, що я сказала? Ти чув?
Ти не мав права так зі мною вчинити, забрати його в мене.
Знаєш що?
Від тебе тхне смертю.
Якщо ти не здатен захистити рідну кров, Алі, хто захистить тебе?
Усе, Алі. Я б усе тобі віддала.
Але не сина.
Ти його не захистив!
-Як ти міг так зі мною, Алі? -Годі, мамо.
Алі!
Тільки не це!
Ні, тільки не це.
Не це. Ні.
Мій син.
Будь із нею.
Нехай Бог тебе милує, синку.
Я не хочу, щоб ти з ним водився. Цьому кінець, Фуділю. Пообіцяй мені.
Салам алейкум.
Хай Бог милує його й помагає вам.
Прийміть.
Ні-ні.
Ні.
Вам не треба грошей, чи річ у мені?
Річ у Богові.
Алі…
У твоїх очах я бачу ненависть.
Ненависть породжує страждання.
Бог не любить жорстоких.
Люди тебе бояться.
Найсильніші не бояться, але слабкі…
Вони під Божим захистом.
Бійся Бога.
Хай Він тебе береже.
Я молитимусь за тебе.
На все Божа воля.
Мої щирі співчуття.
Залиште мене.
Матьє Жаборска, гівнюк малий.
Цікаво, який він зараз.
Гівнистий малий адвокатик.
Як просувається лікування Люсі?
Ти ж її знаєш. Вона не жаліється.
З волоссям проблема.
Відмовляється від перуки.
І вийти кудись — теж.
Це складно.
Що кажуть діти?
Ми про це не говоримо.
А ось і наш чемпіон.
-Ти Соня, правильно? -Так.
Сьогодні я поховав брата.
Тож постарайся.
Роздягайся.
Сховай члена, Фуділю. Сьогодні не кінчиш.
Ми змінили твою програму.
Тримай.
Зникни.
Остання можливість, Фуділю.
Мого сина застрелили при тобі?
Пішов ти.
Хочеш здохнути? Здохнути прямо зараз?
Відповідай, щоб тебе!
Дядько тебе знайде. І всю сім'ю.
Відповідай! Ти не відповів на запитання!
Ти там був?
Авжеж. Я завжди там. Яка різниця?
Жодної різниці, Фуділю.
Що робитимемо?
Почекаємо, поки стемніє.
Пощастить, якщо живими виберемося.
Без труда нема й плода.
-Присягаюся, ми подужаємо. -Еге ж.
Трясця.
КРИВАВЕ УЗБЕРЕЖЖЯ
Переклад субтитрів: Сергій Білай