A műsorszám megtörtént eseményeket dolgoz fel kutatás, interjúk
és más források alapján. Egyes szereplők, jelenetek és párbeszédek
kitaláltak, vagy dramaturgiai céllal megváltoztak.
Az ilyen esetekben minden hasonlóság
valós személyekkel és eseményekkel dramaturgiai célt szolgál,
és nem tükrözi az adott személyt vagy eseményt.
A sorozat felkavaró jelenteket tartalmaz. Kiskorúak számára nem ajánlott.
A GYANÚSÍTOTT:
JEAN CHARLES DE MENEZES LELÖVÉSE
2005. AUGUSZTUS 16.
Az ITV News műsora hozzájutott dokumentumokhoz,
amik cáfolják, hogy Mr. de Menezes menekült a rendőrök elől,
gyanús volt az öltözéke,
és kiszámíthatatlanul viselkedett volna.
A rendőrség szerint egy feltételezett robbantó
lakott ebben a háztömbben mögöttem.
HAZUDTAK JEAN CHARLES DE MENEZESRŐL
Délelőtt 9:30-kor Jean Charles munkába tartva indult a buszhoz,
de a végállomása a halála helyszíne lett.
A titokban kintről figyelő rendőrök egyike sem
vette biztosra, hogy őt keresték,
de úgy döntöttek, hogy mindenképpen követik.
A Stockwell metróállomásnál a művelet parancsnoka,
Cressida Dick utasítást adott, hogy akadályozzák meg de Menezes
felszállását a metróhálózatra. Kiadták a vörös kódot.
A fegyveres rendőrök engedélyt kaptak, hogy lőjenek Jean Charlesra,
de ahogy utánarohantak az állomáson,
az azóta kiadott rendőrségi nyilatkozatokkal ellentétben
a most kapott dokumentumok katasztrofális hibára utalnak
a rendőrségi megfigyelői művelet során,
ami erőszakot, szükségtelen gyilkosságot eredményezett.
Dan Rivers, ITV News, Stockwell.
Így talán igazságot szolgáltatnak.
Ki a fene szivárogtatta ezt ki?
Már vizsgáljuk.
Ez kész katasztrófa.
Jóhiszemű tévedések voltak.
Úgyis kiderült volna minden, amikor a testület lezárja a vizsgálatot.
Most viszont olyan előítélettel kell szembenéznünk,
miszerint bármi is az igazság, a rendőrség nem vállalja a hibáit.
Ez badarság!
Hatalmas badarság!
A LELŐTT „TERRORISTA” NEM MENEKÜLT.
A PANASZTESTÜLET KÖZPONTJA HIGH HOLBORN, LONDON
- Szia! - Nézted az esti híreket?
Igen, láttam.
Reggelre itt mindenki megőrült.
Azt hiszik, hogy innen szivárogtatott valaki.
Szerinted is így lehet?
Nem igazán tudom.
Megmondom, én mit gondolok.
Bárki is csinálta, jó sok pénzt kaphatott érte.
Miből gondolod, hogy pénzért tette?
Mi másért tenne ilyet valaki?
Szerintem ez hihetetlenül önző dolog.
Ja, gondolom.
Úgy vélem, közzé kell tennünk a saját nézőpontunkat.
Igen, nem hagyhatjuk, hogy ez határozzon meg minket.
A News of the Worldöt javaslom.
Határozatlannak tűnsz, Brian.
Csak nem vagyok biztos benne, hogy érdemes most védekezni.
Nem tűnhet úgy, mintha csak magunkat védenénk.
Uram, egy ártatlan megölése óriási dolog.
Tragédia. Természetesen az.
De alig két hete az egész világot lenyűgözte
a válaszunk a bombamerényletekre,
és az a képességünk, hogy újabbakat derítsünk fel és akadályozzunk meg.
Nem erről kellene beszélnünk?
GONZAGA, BRAZÍLIA 10 NAPPAL A LÖVÉSEK UTÁN
Miért nem szóltak előre a rendőreik, hogy idejönnek?
Csak tegnap este tudtuk meg.
Akartunk hívni ide egy ügyvédet,
de így nem lehetett.
Nem volt rá időnk.
Sok mindent meg szeretnénk érteni.
A találkozó célja pusztán az...
JOHN YATES PARANCSNOKHELYETTES
...hogy részvétet nyilvánítsunk, és beszéljünk a temetésről.
Ez itt... a levelükben.
Ez mit jelent?
Tizenötezer font?
Azt akarják, hogy fogadjuk el a pénzt,
és ne beszéljünk többet Jean Charlesról?
Nem, a levél érthetően...
Hogy ne beszéljünk arról, ahogy hétszer fejbe lőtték a testvéremet?
Nem!
Nem fogadunk el pénzt a testvérem életéért.
A pénz méltányossági alapú kártérítés.
Hogy kompenzáljuk az ön és a családja veszteségét.
Nem akadályozza meg, hogy jogi eljárást indítsanak a jövőben.
Miért kellett meghalnia a fiamnak?
Miért lőtték fejbe annyiszor?
Csak egy ártatlan fiú volt!
Nagyon sajnálom, de nem beszélhetek a fia halálának körülményeiről.
A felelősek bíróság elé fognak állni!
Szerintem nyomást akarnak gyakorolni ránk, hogy pénzért egyezzünk bele valamibe.
És ha így van, akkor ez megalázó. Megalázó, hogy ennyire tartanak minket.
De nekik is megmondhatom, hogy harcolni fogunk.
Harcolunk a testvérem igazságáért,
akár az életünk végéig is.
JEAN CHARLES DE MENEZES 1978. JAN. 7. / 2005. JÚLI. 22.
Tegnap Jean Charles de Menezes családja,
és mi, az ügyvédeik...
ÁLLÍTSUK MEG A GYILKOLÁST
...megtudtuk, hogy szinte az összes információ...
HARRIET WISTRICH A DE MENEZES CSALÁD ÜGYVÉDJE
...amit a 2005. július 22-i megölése óta
közszemlére tettek vagy ott hagytak, hamis volt.
A család azt kéri, hozzák nyilvánosságra a halála körüli tényeket,
mégpedig sürgősen.
Miss Vandenberghe, válthatnánk néhány szót, kérem?
Parancsnok, köszönöm, hogy belelegyezett ebbe,
amikor ilyen nehéz idők járnak a fővárosi rendőrségre.
Kezdjük el!
Rendben.
Először arról a pillanatról kérdezném, amikor tudomására jutott...
„NEWS OF THE WORLD” INTERJÚ
...hogy a Stockwell állomáson lelőtt férfi nem terrorista volt,
hanem egy ártatlan.
Igen, erre tisztán emlékszem.
Az irodámban voltam július 23-án délelőtt 10:30 körül,
aznap, amikor Mr. de Menezest lelőtték,
és megtudtam, hogy egy ártatlan férfit öltek meg.
Az első gondolatom ez volt: „Houston, van egy kis probléma.”
Tehát nem tudta meg azonnal?
Nem.
Kulcsfontosságú tény, hogy akkor,
és nagyjából a következő 24 órában
én és a tanácsadóim
mind öngyilkos merénylőnek hittük az adott személyt.
A négyek egyikének,
vagy ami még rosszabb, egy ötödiknek.
HOUSTON, VAN EGY KIS PROBLÉMA
Oké, tehát azt mondja, hogy a lövések után 24 órával
ő és a rangidős csoport úgy vélte,
hogy a lelőtt személy öngyilkos merénylő volt, igaz?
Holott az esemény napjának délutánján
a két legközelebbi tanácsadója azt mondta:
„Lelőttünk egy brazil turistát.”
És aznap délután háromra megvolt a tárcája,
benne a jogosítványával, az istenit,
amin ott állt a fénykép és a Jean Charles de Menezes név.
Alan Brown felolvasta a Jean Charles de Menezes nevet
a közösségi problémák megbeszélésén.
Ez mikor történt?
Nem is tudom, talán négy órakor?
Mindenki azt hiszi majd, hogy hazudott vagy információt tartott vissza.
Ez a hitelességről szól.
Nem hallgathatok, Alf.
Tovább már nem.
Légy óvatos, Brian!
Brian!
Sokáig fog tartani?
Hadd szögezzem le, hogy barátként jöttem.
Valóban?
- Leülhetek? - Csak tessék!
Ian, nyilatkoztál egy sajtótájékoztatón július 22-én, a lövések napján,
és azt mondtad, hogy az eset közvetlenül kapcsolódott
a folyamatban lévő terrorellenes művelethez.
Ez délután 3:39-kor történt.
És mi van vele?
Nos, addigra Moir Stewart és Caroline Murdoch
már beszélt velem odakint,
és elmondták, hogy egy brazil turista volt az áldozat,
és egyértelműen rossz embert lőttünk le.
Bizonyára rosszul tudod az időpontot.
Nem tudom rosszul.
Mert utána elmondtam Alf Hitchcocknak, hogy egy brazil turistát lőttünk le.
Tévedsz.
A lényeg az, Ian, hogy egészen a tegnap megjelent cikkig
sikerült meggyőznöm magam arról, hogy Jean Charles közvetlen kapcsolata
a folyamatban lévő terrorellenes akcióval egy védhető érv,
mivel a megfigyelés alatt tartott épületből lépett ki.
Pontosan így gondoltam.
Igen, persze.
De a News of the Worldnek adott interjúban azt mondtad,
hogy a lövések után 24 órával
te és a tanácsadóid mindegyike
azt hittétek, hogy egy öngyilkos merénylőt lőttünk le.
Azért mondom ezt most így, Ian, mert ha a csapatod szólt nekem 22-én,
hogy Jean Charles egy brazil turista volt, de neked nem szólt,
akkor véleményem szerint
szólnia kellett volna.
Azon tűnődöm, jól emlékszel-e a dátumra.
Azon tűnődöm, hogy talán 23-án hallottad, amit hallottál, és nem 22-én.
Azon a 22-i délutánon egy megbeszélésen Alan Brown megkérte Alf Hitchcockot,
hogy készítsen közösségi hatástanulmányt a téves kilövésre alapozva.
A számítógépes rendszerben ott van a dokumentum dátuma,
és nem sokkal 22. délután öt óra után készült.
Világosan emlékszem, hogy Alan Brown szombat délelőtt közölte,
hogy rossz embert lőttünk le.
Csak fontosnak gondoltam, hogy tudd...
amit én tudok.
Most tényleg csak segíteni próbálok, Ian.
Tedd, amit tenned kell!
De mindketten tudjuk, mi a büntetése annak, aki nem mond igazat.
2005 OKTÓBERE
AZ „IGAZSÁGOT JEANNAK” KAMPÁNY KEZDETE LONDONI KÖZGAZDASÁGI FŐISKOLA
Dum-dum golyókat használtak Jean Charles megöléséhez.
Hogyan használhatja a brit rendőrség a lövedéket, amit a sereg sem használhat?
A rendőrségnek tisztáznia kell a történteket.
És ha törvénytelenül cselekedtek, büntetést kell kapniuk.
A rokonunk elveszejtése a rendőrség által
hatalmas fájdalmat okozott.
De az a tény, hogy a rendőrség hazudott a történtekről,
és megpróbálta leplezni az igazságot, elviselhetetlenné tette ezt a fájdalmat.
Az, hogy Ian Blair szerint ő nem tudott Jean ártatlanságáról még 24 órán át,
nehezen hihető.
Azt mondjuk, Jean Charlest törvénytelenül ölték meg.
Ian Blair nem késleltethette volna a Panasztestület nyomozását.
Ki tudja, milyen bizonyíték veszett el ez alatt az idő alatt?
Szerintem a család méltóságteljes és alázatos volt.
Igen, szerintem is. Ösztönző volt látni őket ma este.
RENDŐRSÉGI KÜLÖNLEGES EGYSÉG SDS HÍRSZERZÉSI JELENTÉS
ESEMÉNY: JEAN CHARLES DE MENEZES CSALÁDJÁNAK KAMPÁNYA
„HN18” FEDETT ÜGYNÖK
FŐVÁROSI RENDŐRSÉG KÜLÖNLEGES DEMONSTRÁCIÓS OSZTAG
Szégyenletes! Ez a viselkedés szégyenletes!
El kell mondaniuk az igazat!
Nem kell a hazugság!
Mióta tudták?
Ez a fontos kérdés.
Vajon a rendőrség már órákkal Jean Charles megölése után
megtudta, hogy ártatlan volt,
és mégis félrevezető kijelentéseket tettek a sajtónak
a történtekről?
Holly Salisbury belügyi tudósítót kérdem,
mi a véleménye a helyzetről?
Az a gond, hogy már nem igazán hisszük el,
amit a rendőrség mond.
Az igazság elkopott.
És úgy tűnik, hogy az igazság árucikké vált.
Tisztán látszik, hogy amikor kiderült, hogy egy ártatlant öltünk meg,
kiadhattunk egy nyilatkozatot a körülötte felmerült problémákról,
miszerint sorompón ugrott át, vastag kabátot viselt és hasonlók,
de szörnyű módon abban az időszakban
más kötötte le a rendőrség figyelmét.
Azzal foglalkoztunk, hogy hol vannak a merénylők.
És ez volt a hibánk.
Jean Charles de Menezes családja tudni szeretné, hogyan lehetséges,
hogy ön a lövések után napokon keresztül
nem engedte a független vizsgálókat a történtek közelébe.
Azért, mert még vadásztunk a négy öngyilkos merénylőre.
Azt kérdik, ez idő alatt veszhettek-e el vagy sérülhettek-e meg bizonyítékok.
Nézze, erre az a válasz,
hogy be kell számolnunk a történtekről.
Nem akarunk másokat hibáztatni.
Rendőrség!
Egy pillanat!
Lana Vandenberghe?
Igen.
Mi... Hé, mit...
- Házkutatási parancsunk van. - Mit csinálnak?
Mit keresnek?
- Hé! - Lana Vandenberghe! Ma, augusztus 16-án
letartóztatom közhivatalban elkövetett visszaélés
és munkahelyi lopás
- gyanújával. - Lopás? Mit loptam el?
Nem köteles beszélni, de árthat a védekezésének,
ha kérdésre elhallgat valamit, amire később hivatkozhat a bíróságon.
Ön bocsátott az ITN rendelkezésére titkosított iratokat és képeket
a híranyag összeállításához?
Nem nyilatkozom.
Ismeri Neil Garrettet?
Nem nyilatkozom.
Fizetett önnek az információkért?
Szeretném, ha megértené, hogy hosszú börtönbüntetés várhat magára.
Amikor letartóztattak, az egyik vád lopás volt.
- Miféle lopás? - A dokumentumoké.
Tudja, hogy nem írtam alá a titoktartási törvényt?
A lopás fizikai dokumentumokra vonatkozik.
A papírokra?
Papírra és tintára, igen.
Tényleg?
FÜGGETLEN RENDÉSZETI PANASZTESTÜLET
Ez itt a napló az SO12 megfigyelőcsapattól 22-éről,
amit végre megvizsgálhattunk.
A 11. oldalt szeretném megmutatni.
Mint látja, hozzátettek két szót a naplóhoz.
A szövegben CST Csalántüske, a gyanúsított,
aki valójában Jean Charles de Menezes volt.
„Egy pillanatra láttam az arcát, és azt hiszem, nem CST volt az.”
Tehát úgy tűnik, valaki utólag írta oda az „és” és a „nem” szavakat,
amitől az „azt hiszem, CST volt az” rész „és azt hiszem, nem CST volt az” lett.
Ettől megváltozott a teljes bejegyzés értelme.
Senki sem ismerte be a változtatást.
Ennek lehet egyszerű magyarázata is,
de újabb példa arra,
hogy miért nem szabad kizárni minket a helyszínről.
Parancsnok, Caroline Murdoch, a személyzeti főnöke egy jegyzete szerint
beszéltek a sajtónyilatkozatáról
az ön délután 5:30-as tájékoztatóján...
PANASZTESTÜLETI KIHALLGATÁS
...július 22-én pénteken, az esemény napján.
A jegyzetben a lelőtt személyt úgy említi, mint aki
„nem a négyek egyike”,
a négy feltételezett terroristára utalva
az előző napi sikertelen merényletekből.
Továbbá Hayman parancsnokhelyettes azt mondta:
„Úgy kell tálalnunk, hogy ezt hitték róla.
Ez más, mintha megerősítenénk.”
Mit...
Ez mit jelent?
Nos, nem emlékszem ilyesmire.
Ezt muszáj kijelentenem.
Igazából nem is értem.
Sőt, őszintén csodálkozom rajta.
A nap során többször is információt kértem Andy Haymantől
a halott kapcsolatáról az előző napi merényletekkel,
és ilyen választ késő estig sem kaptam tőle.
De azt kijelenthetem, hogy nem elnököltem olyan megbeszélésen,
ahol szándékosan félrevezető sajtónyilatkozatokat terveztünk.
A LÁNY SZERINT MEGERŐSZAKOLTA A BRAZIL, AKIT LELŐTTEK A RENDŐRÖK.
LÁTTAM DE MENEZES KÉPÉT A HÍREKBEN...
Ez valami vicc?
UGYANEZ A FÉRFI ERŐSZAKOLT MEG
Olvastam a feljegyzéseit.
Eszerint Stewart főfelügyelő hajlandó volt beszélni önnel
azon a 22-i délutánon
a talált tárcáról, amiben brazil személyazonosító irat volt,
de tagadta, hogy egy brazil turistát lőttek le.
Talán tévesen jegyezte le?
Egyáltalán nem.
A parancsnok kitart amellett, hogy még nem ismerte a halott kilétét,
amikor aznap este 9 körül hazaindult a munkából.
Akkor egyszerű a kérdésem.
Miért nem?
A rendőrség történetének egyik legfontosabb napján
miért hagyja el az irodáját a parancsnok úgy,
hogy még nem tudja, kit lőttek le az emberei?
Vagy legalábbis,
miért nem szóltak neki arról,
amit a felső vezetés nyíltan megbeszélt?
Nemrég volt egy találkozóm Brian Paddickkel,
amikor is elém tárta mindezt,
és erre azt feleltem, hogy szerintem tévedett az időpontokat illetően.
Mondja, Brian készített feljegyzést a találkozónkról?
Hiszen csak pár szót váltottunk.
Igen, készített. Közvetlenül a megbeszélés után.
És át is adta nekünk.
Szeretném elolvasni.
Kérem!
Odaadták a parancsnoknak a feljegyzésemet?
Azt mondta, ön súlyosan tévedett
a visszaemlékezésében a megbeszélésről.
Azt mondta, alapvetően egyetért a beszámolójával.
Parancsnok, meg kell kérdeznem, ismer-e okot,
ami miatt Brian Paddick azt állíthatja, amit?
Vannak bizonyos aggodalmaim
és pár sejtésem is, de...
igazságtalan lenne ezekkel érvelni,
úgyhogy meg is állnék itt.
„Pár sejtése”?
Őszintén mondom, fogalmam sincs, miről beszélhetett.
Honnan jött ez a cikk?
Arra tippelek, hogy a rendőrségtől szivárogtattak
a Sunday Mirrornak.
Jean Charles megerőszakolt egy lányt?
Nem, ez lehetetlen.
Ez hazugság.
Baromság.
Előbb megölték, és most bemocskolják a nevét?
Azt írják, az állítólagos támadás több mint három éve történt,
és az a nő kereste meg az újságot,
hogy megadja a gyanúsított nevét,
és akkor Jean Charles de Menezes nevét adta meg.
Csak annyit fognak mondani, hogy folyik a nyomozás.
Hát persze. Ők terjesztik ezeket a hazugságokat,
hogy mindenki megfeledkezzen arról, amit tettek.
Ez ugyanaz, mint amikor azt mondták, hogy kokain volt nála.
Egyetlen egyszer sem láttam Jeant kokainozni.
Az nevetséges volt.
Nagyon apró mennyiség volt.
De mondták, és azt is mondhatják, hogy kokainfüggő volt,
vagy valami ilyesmi,
és nem baj, hogy lelőtték.
Az erőszaktételi vádat illetően
kérni fognak önöktől valamit.
Azt, hogy engedélyezzék a DNS-mintavételt
Jean Charles teteméből a halála után.
Ez undorító!
Ez már több a soknál!
Nem.
Szerintem csinálhatják.
Most komolyan, Patricia!
Egyáltalán nem kételkedünk benne, hogy Jean ártatlan.
Sosem kényszerítette volna rá magát egy nőre.
Azt akarhatják, hogy tagadjuk meg.
Csinálják meg a tesztet!
A BBC megtudta, hogy a fővárosi rendőrség parancsnokát,
Sir Ian Blairt újfent kikérdezték arról, pontosan mikor tudta meg,
hogy egy ártatlan embert lőttek le a londoni metrón.
Múlt júliusban a Stockwell állomáson lelőtték Jean Charles de Menezest,
miután terroristának hitték.
Sir Ian Blair azt állította,
hogy egészen másnapig nem tudott a megölt férfi ártatlan mivoltáról.
Most nyomozók vizsgálják ki az állítást,
miszerint Sir Ian tanácsadói közül valaki
állítólag már hat órával a lövések után
tudott erről a tévedésről.
Köszönöm!
Parancsnok!
Martin!
Idekérettem Martint.
Úgy gondoltam, a HR is legyen jelen.
Rögtön a tárgyra térek.
Úgy hiszem, valaki információkat szivárogtat ki a sajtónak.
Olyan információkat, amik megkérdőjelezik a rendőrség integritását és engem is.
Úgy hiszem, ön ez a forrás, Brian.
Hát nem én vagyok az.
Nem tudom, ki lehetett, de nem én voltam.
Igaz, nem értünk egyet abban, hogy mi történt.
És időről időre beszéltem újságírókkal,
de egyáltalán nem nyilatkoztam ön vagy a rendőrség ellen
ebben az ügyben.
Bocsásson meg, de nem hiszem el.
És mindenképpen elveszítette a bizalmamat,
nem engedhetem részt venni a vezetőségi üléseken,
ezért áthelyezem a területi rendészettől
a rendőrségi információk kezelőosztályára, mégpedig azonnali hatállyal.
Akik szeretnék azzá tenni ezt a tragédiát, ami nem volt,
attól tartok, nagyot fognak csalódni.
Nem erőszakolta meg azt a nőt.
Tudtam!
Igazságot!
GONZAGA, BRAZÍLIA PRACA CORONEL QUINCOTE
JEAN CHARLES A BARÁTOM VOLT
A családunk szerint gyalázatos,
hogy több mint egy év telt el, mióta azok a verőlegények lelőtték Jeant,
és még mindig nem tartottak rendes nyilvános nyomozást
az ellene elkövetett merénylet ügyében.
STOCKWELL METRÓÁLLOMÁS LONDON
Az IPCC és a CPS bandatagokként viselkednek,
próbálják fedezni a főnökeiket a rendőrségnél.
ÉLŐ ADÁS: STOCKWELL
Egyértelműen mindenki elől eltitkolják az igazságot.
Tudjuk, hogy hibás az igazságügyi rendszer,
és azt kérjük a brit kormánytól,
hogy kezdeményezzen nyílt nyomozást Jean meggyilkolása ügyében.
Igazságot!
JEAN A TERRORIZMUS MÁRTÍRJA
2006. JÚLIUS 17-ÉN BEJELENTETTÉK,
HOGY EGYETLEN RENDŐRT SEM HELYEZNEK VÁD ALÁ
JEAN CHARLES DE MENEZES LELÖVÉSE ÜGYÉBEN.
IGAZSÁGOT KÖVETELÜNK A GYILKOSSÁGÉRT
Patricia, szeretném, ha találkozna valakivel.
Ő itt Lana Vandenberghe. Ő az a nő az IPCC-től, aki...
Tudom, kicsoda.
Ön a leleplező.
Köszönöm, hogy elmondta az igazat!
Köszönöm!
- Helló! - Helló!
Annyira szerettem volna találkozni magukkal.
Nagyon bátor dolgot tett.
Tudja már, mi fog történni magával?
Én is csak most tudtam meg, hogy nem fognak bevádolni.
Jó, hogy nem kerül börtönbe, mert elmondta az igazságot.
Akiknek börtönbe kéne mennie,
azok hazudnak arról, hogy miért öltek meg egy ártatlant.
És mit fog tenni még a család?
Harcolunk tovább.
De egy rendőrt sem vádolnak be,
így az egyetlen reményünk Jean halálának kivizsgálása.
Ez a legjobb lehetőség az igazságszolgáltatásra.
Így nem a rendőrség vizsgálná a rendőrséget.
Ezúttal lenne esküdtszék is.
MEGÖLNEK MINKET, TESTVÉREM BÉKE!
Brian, kösz, hogy eljöttél!
- Hát persze. - Hadd mutassalak be!
Igen, kérlek!
TERENCE HIGGINS TRÖSZT „INKLUZÍV RENDÉSZET” EBÉD
- George, ő Brian. - Helló, George! Brian Paddick.
Úgy hallottam, lemond.
Jó ötlet.
- Hol is... - A polgármesteri hivatalban dolgozom.
- Emlékszem magára, Brian. - Rendben, helló!
Helló!
És miért jó ötlet lemondanom?
Nos, valaki a parancsnoki hivatalból
telefonált hozzánk Jean Charles halálának a délutánján,
és elmondta, hogy rossz embert lőttek le.
- Pénteken? 22-én? - Igen.
Gondoltam, jó, ha tudja.
Igen. Most mondta, hogy biztos a dátumban.
De azt nem tudja, ki hívta fel őket.
Ez érdekes.
Talán le kellett volna foglalni a leírást minden hívásról
a parancsnoki hivatalból azon a pénteken.
Azt mondja, hogy nem így volt?
2008 SZEPTEMBERE
JEAN CHARLES DE MENEZES HALÁLÁNAK VIZSGÁLATA
Három évvel azután, hogy rendőrök lőttek le
egy ártatlan fiatalembert, a brazil Jean Charles de Menezest...
AZ OVAL DÉL-LONDON
...ma végre elkezdődött a történtek kivizsgálása.
Az Oval krikettstadion szolgál valószínűtlen helyszínnel,
mert a southwarki törvényszéki bíróságot túl kicsinek ítélték.
A következő hét hét során...
A következő hét hétben esküdtszéket kérnek fel,
hogy eldöntse, hogyan lőhették agyon Jean Charlest
egy rendőrségi megfigyelés során.
És hogy az aznap történtek vezettek-e a törvénytelen gyilkossághoz.
Elmondaná az esküdteknek...
KOMMANDÓS KÓDNÉV: CHARLIE 12
...hogy a kapott eligazítások után
milyen érzés volt...
NICHOLAS HILLARD NYOMOZÓ ÜGYÉSZ
...aznap délelőtt elfutni a peronon
a legközelebbi nyitott ajtóig?
Nem futottam.
Kontrollált, céltudatos járás volt.
És emlékszem, arra gondoltam, hogy teljesen ismeretlen veszély várhat,
a lehető legnagyobb veszély, amit el tudtam képzelni.
Rendben, mondja el, mi történt a kocsiba lépve!
Uram, tarthatnék egy rövid kitérőt?
Nyilvánvalóan tudom, hová tartunk.
Én is családos ember vagyok,
és elképzelni sem tudom, milyen lehet ilyen helyzetben elveszíteni egy fiút
vagy bárkit a családból.
Kérem, fogadják őszinte részvétem!
És ezt teljes tisztelettel mondom.
Nagyon köszönjük!
Arra szeretnék utalni, hogy esetleg az járt-e a fejében,
miután úgy tudta, hogy beazonosították,
mint előző napi lehetséges tömeggyilkost,
hogy ennyi, vége?
Lement a mozgólépcsőn, be a kocsiba, és ő meghalt.
MICHAEL MANSFIELD A DE MENEZES CSALÁD ÜGYVÉDJE
Ez nem is állhatna távolabb az igazságtól.
Vegyük át, kérem, a vallomását,
amit másnap tett!
Azt mondta, hogy amint belépett a metrókocsiba:
„A férfi rögtön felém nézett, és felállt.
Tudatában voltam, hogy a férfi vastag kabátot viselt.”
Ez nem teljesen a helyes sorrend.
A kabát addig tűnt vastagnak, amíg az illető ült,
és nem amikor felállt.
„A férfi rögtön felém nézett, és felállt.”
Akkor felállt vagy leült?
Csak azt mondom, hogy a kabát vastagságát
addig mértem fel, amíg ült.
És azért kell most ezt mondania, mert ugyebár már tudja,
hogy nem viselt vastag kabátot,
ami alá robbanószert rejthetett volna.
Az első pillantáskor még ült, és vastagnak láttam a kabátját.
Csakhogy a vallomásában nem tesz különbséget
a kabát vastagságát illetően ülve vagy állva.
Csak most említ különbséget, amikor következetlenség merül fel.
Csak azt mondhatom, hogy ez egy hiba az írott vallomásban,
amit most megmagyaráztam.
És megbeszélte ezt a társával, C2-vel?
Erre nem emlékszem, uram.
KOMMANDÓS KÓDNÉV: CHARLIE 2
Az incidens nagyon rövid idő alatt zajlott le,
és az első benyomásom az volt, hogy a kabát vastagnak tűnt.
És ennek az alapja csupán egy töredék másodpercnyi pillantás volt.
Mit tett a férfi, miután a megfigyelőtiszt rámutatott?
Odafordult, és ránk nézett,
nagyon gyorsan felállt,
és elindult felénk, maga mellett tartva a két kezét.
De uram...
kihasználhatom a lehetőséget, hogy részvétet nyilvánítsak?
Mert...
élesen tudatában vagyok...
hogy miről kell beszélnem.
És nagyon nyugtalanítónak találom.
Ezért teljes mértékben tisztelem és megértem, milyen lehet nekik.
Nagyon köszönöm!
Térjünk vissza a vallomására!
„Azt kiáltottam: Rendőrség! és megcéloztam a fegyveremmel.
Továbbra is felém tartott.”
Úgy érzékeltem, hogy a robbantáshoz közelebb akart jutni hozzám,
amennyire csak lehetett.
Tehát sok minden függ attól, hogy kiáltott-e „Rendőrség”-et,
és megcélozta-e a fegyverével,
és hogy ő ténylegesen közelített-e önhöz, és ön azt hitte, hogy robbantani fog?
Így történt, uram. Igen.
Arra utalok, hogy egyértelműen nem így történt.
Szeretném, ha alaposan átgondolná.
Lehetett ez valamiféle érzéki csalódás,
vagy egyszerűen csak tévedett?
Nem, uram.
Miért kiáltotta, hogy: „Rendőrség”?
Mert ha öngyilkos merénylőnek hitte,
akkor leginkább nem figyelmezteti, mivel akkor robbanthat.
A kiképzésen tanultak jöhettek elő.
Ez csak egy azonnali válasz volt a kihívásra.
Mielőtt a tanúk padjára ült,
meghallgatta vagy elolvasta a vallomást,
amit a tiszttársa, C12 tett tegnap?
Igen, uram.
Az általa elmondottak befolyásolták azt, amit ma ön mondott?
Egyáltalán nem, uram.
- Mert talán ez nem lehetséges? - Nem, uram.
És nem is vett át kifejezéseket az ő tegnapi vallomásából,
amelyek nem jelentek meg az önében?
Nem, uram.
Aznap délelőtt egyenesen lement a mozgólépcsőn
egy bizonyos céllal, ugye?
Nem, uram.
És ez a cél az volt, úgy vélem,
hogy megölje a férfit, akiről azt hitte,
mégpedig amiatt, ahogy az addig hallottakat értelmezte,
hogy öngyilkos merénylő, aki fel akarja robbantani a szerelvényt.
Nem, uram.
Amikor először megláttam...
Elmondtam, milyennek láttam a kabátját,
és hogy odafordult, ránk nézett.
Gyorsan felállt.
Azután elindult felénk.
Akkor én valóban veszélyesnek hittem.
Azt hittem, hogy robbantani akar.
Azt hittem, meg fogok halni.
Nem akarok goromba vagy sértő lenni önnel,
de mintha automata üzemmódba kapcsolt volna,
csak pár dolgot ismételget.
Egyáltalán nem, uram.
Nos, a megfigyelőtiszt, Ivor, a kocsi másik részén...
nem hallotta, hogy „Rendőrség”-et kiáltott.
Egy másik megfigyelőtiszt, Geoff
sem hallotta, hogy „Rendőrség”-et kiáltott.
Ken, ismét egy másik megfigyelőtiszt,
nem írta le ezt a jelenetet, hogy: „Rendőrség”,
felemelt fegyver, és egy férfi ön felé tartott volna.
És persze volt még bizonyos számú civil is
a kocsiban, összesen 17.
A civilek közül, akik láthatták, hogy mi történt,
egyikük sem hallotta vagy látta azt, amit ön elmondott.
Úgy vélem, abban a helyzetben ön valójában már elég izgatott volt ahhoz,
hogy csak el akarja intézni ezt a férfit, mindentől függetlenül.
- Itt van! - Egyáltalán nem, uram.
És szomorú módon nem tette meg azt, hogy a metróállomás területére lépve
másoktól függetlenül felméri a helyzetet, ami a kötelessége,
még ha azt hitte is, hogy a férfi öngyilkos merénylő.
Felmértem a helyzetet...
És elfogadom, hogy ez az én felelősségem.
Megöltem egy ártatlant,
és ezzel örökké együtt kell élnem.
Még egyszer utoljára megkérdem, úgy véli, hogy tévedhetett,
és súlyosan hibázott a helyzetfelmérés során?
Nem hibáztam.
Ami azon a napon történt
az ön illetékessége és felelőssége alatt,
az az, hogy az események irányítása katasztrofálisan kicsúszott a kezéből,
és azért használok most köznyelvi kifejezést...
CRESSIDA DICK PARANCSNOKHELYETTES
...hogy megérthesse, mennyire kezdettől fogva
lemaradt, mint a borravaló,
mert az aznap reggeli művelet nem volt megfelelően megszervezve.
Tud követni?
Tudom követni.
De nem értek egyet.
Kérem, értse meg...
hogy emberek vagyunk.
Mind hibázunk néha.
Nagyon rokonszenves, ha valaki azt mondja: „Hibáztam.”
Ön nem úgy készült, hogy kijelentse, valamilyen hiba történt, igaz?
Nem.
Arra próbálok rámutatni, uram,
hogy bármilyen műveletnél
lehetnek olyan dolgok, amik egy ideális világban megtörténnének,
de a valóságban nem.
Nem gondolja, hogy a rendőrség hibázott?
Ha ezt úgy érti, hogy bárki is hibásan vagy ésszerűtlenül cselekedett
a művelet során...
akkor nem gondolom.
Ha a rendőrség nem hibázott,
akkor mi sikerült félre július 22-én?
Nos, uram, ön ezzel kezdené,
de én visszamennék két héttel korábbra.
Véleményem szerint azt rontottuk el, ám nemzetként mindannyian,
hogy nem előztük meg azokat a július 7-i támadásokat,
ahogyan Hussain Osman és a társai támadását sem 21-én.
Mr. de Menezes kivételesen balszerencsés módon
ugyanabban a háztömbben lakott, amelyikben Hussain Osman,
és ő végtelenül balszerencsés módon hasonlított Hussain Osmanra.
Ott van az a tény is, hogy a megfigyelőtiszt indiszponált volt,
és csupán viszonylag rövid pillantást tudott vetni rá.
Néhány teljesen ártatlan cselekedete, a viselkedése,
ahogy előbb leszállt, majd visszaült a buszra,
és az a tény, hogy az előző napon három merénylő
belépett a Stockwell állomásra,
mindezek közrejátszottak a feltételezésünkben...
Abban, hogy merénylőnek feltételeztem,
akinek szándékában állhatott robbanást okozni aznap.
Tehát végtelenül balszerencsés módon
nagyon hasonlított Hussain Osmanra?
Igen.
De valójában nem, ugye?
Tudom, hogy ez az,
amit a fővárosi rendőrség el szeretne hitetni velünk.
Elfogadom, hogy ennek semmi köze önhöz, Dick parancsnok,
vagy szólíthatom Dick parancsnokhelyettesnek,
de kérem, hogy ön és az esküdtek nézzenek a képernyőre.
Egy összehasonlító képet láthatnak, amit a rendőrség készített
egy nemrég lezajlott egészségügyi és biztonsági eljáráshoz.
A két férfi arcát mutatja, Jean Charlesé van a jobb oldalon,
és azt akarták megmutatni vele, mennyire hasonlítottak egymásra.
Csakhogy a kép manipulált.
Jean Charles arcát megnyújtották, hogy az orrok illeszkedjenek,
és a képet kivilágosították,
és ez elmosott néhány egyértelmű különbséget.
Véleményem szerint ez azt mutatja,
mennyire kétségbeesetten próbál a fővárosi rendőrség
meggyőzni minket, hogy Hussain Osman
és Jean Charles de Menezes hasonlítottak.
Ha azt mondom önnek, hogy az esküdtek elé tárt bizonyíték szerint
egyik megfigyelőtiszt sem mondta,
hogy határozottan azonosították
a gyanúsítottat Csalántüskeként,
az azonosítás sosem lépte túl a „lehetséges” kategóriát,
akkor ez sokként éri?
Tudom, mit mondtak, és tudom, miből gondoltam azt, amit.
És arról tudott, hogy rendelkezésre állnak fényképek,
amiket oda lehetett volna adni a megfigyelőcsapatnak,
fényképek Hussain Osman hátizsákjából
az előző napról?
Tiszta fényképek, és nem olyan homályos fénymásolatok,
amiket aznap reggel kiosztottak?
Erről csak nagyjából három héttel ezelőtt szereztem tudomást, uram,
amikor megmutattak egy levelezést.
Ezek esküvői képek voltak?
Máris láthatóak a képernyőn.
Tehát egészen eddig a vizsgálatig
senki sem szólt önnek ezekről a fényképekről,
amiket ki lehetett volna osztani a megfigyelőknek,
hogy ezáltal jobb eséllyel
zárják ki a gyanúsítottak közül a férfit, akit követtek,
Jean Charles de Menezest?
Nem, uram.
Hol voltak aznap reggel a kommandósok, Dick parancsnokhelyettes?
Félrevezették, igaz?
Nem tartózkodtak olyan pozícióban, hogy elfogják a gyanúsítottat a busznál,
holott ön ezt gondolta.
Egyetért azzal, hogy félrevezették?
Nem, uram.
Viszont utólag visszatekintve elfogadom,
hogy nem értek oda időben,
ezt láttuk is a metróállomáson készült felvételen,
lekésték egy perccel,
de ezt nem tekintem félrevezetésnek.
Akkor mi sikerült balul?
Akár fordítva is mondhatnánk, hogy hihetetlenül jó teljesítmény
ilyen kis késéssel odaérni,
tekintettel a történtekre.
Persze Mr. de Menezes nem lett volna fent a buszon,
ha ön nem dönt úgy, hogy nem állítja le a buszjáratokat,
a Scotia Roadon aznap délelőtt.
Most elismeri, hogy ez hiba volt?
Nem ismerem el, uram.
Úgy vélem,
hogy a buszok leállítása felhívta volna a terroristák figyelmét a műveletre.
Igaz.
Dick parancsnokhelyettes, visszaértünk
az először feltett kérdéshez.
Ön szerint mi sikerült félre?
Mármint attól eltekintve,
hogy a megfigyelőtisztnek könnyítenie kellett magán,
az ön válasza csak Jean Charles de Menezesről szólt,
és semmit sem mondott a rendőrségről.
Az egész az ő hibája volt.
Bizonyára nem ezt akartam közvetíteni.
Csakhogy a fővárosi rendőrség törvényszéki orvosa szerint
minimális kokainnyomot találtak a vérében,
amitől Mr. de Menezes nyugtalan lehetett,
vagy akár paranoid is aznap délelőtt.
Az ő hibája.
Van valami probléma a fővárosi rendőrség hierarchiáján belül
a beismeréssel kapcsolatban, hogy valami félresikerült?
Nincs.
Az ön számára problémás
beismerni, ha valami félresikerült?
Olyan valakinek tekintem magam, aki mindig teljes felelősséget vállal
a tetteiért.
Roppantul sajnálom, hogy Mr. de Menezes meghalt,
de visszatekintve nem gondolom, hogy hoztam volna irracionális döntést,
ésszerűtlen döntést,
és másról sem gondolom ezt.
Tisztelt esküdtszék,
mielőtt megfontolják az ítéletet,
el kell mondanom, hogy arra a következtetésre jutottam,
miszerint a bizonyítékok ebben az ügyben, egyértelműnek tekintve
nem feltétlenül igazolják önöknek az ítéletemet a jogtalan gyilkosságról.
Tekintettel Charlie 12-re és Charlie 2-re,
akik közvetlenül részt vettek Mr. de Menezes lelövésében.
És tekintettel a rangidős tisztekre is
a művelet során hozott döntéseikkel és viselkedésükkel kapcsolatban.
A jogtalan gyilkosság megítélését...
önökre kellene hagyjam, ha biztosak lehetnénk benne,
hogy egy bizonyos hivatali személy súlyos bűnt követett el,
mint amilyen az emberölés.
És véleményem szerint a bizonyítékok nem támasztják ezt alá.
A JOGTALAN EMBERÖLÉS KIZÁRT A MENEZES-ÜGYBEN
Tegnap Sir Michael Wright vizsgálóbíró felháborodást keltett a bíróságon
a szavaival, miszerint az esküdtszék nem ítélheti jogtalannak a gyilkosságot,
így csak kétféle ítéletet hozhattak,
jogos emberölés mellett döntenek, vagy nem nevezik meg a bűnöst,
ami arra utalna, hogy az esküdtszék nem ismeri el
a rendőrség által használt erő igazolt mivoltát.
Ahogy ma Sir Michael folytatta az összegzését az esküdtszéknek,
az eljárást néma tüntetés szakította meg...
JOGTALAN EMBERÖLÉS
...Mr. de Menezes családja részéről.
Szerintük a bíró tisztára mosta a bűnösöket...
TÖRVÉNYES JOGOD DÖNTENI
...ám ő azt mondja, hogy az ítélet után még feltesz kérdéseket az esküdtszéknek,
hogy segítsen meghatározni Mr. de Menezes halálának körülményeit.
2008 DECEMBERE
HÁROM ÉVVEL ÉS ÖT HÓNAPPAL A LÖVÉSEK UTÁN
Kérem az esküdtszék elnökét,
hogy hirdesse ki az ítéletüket!
Nem nevezzük meg a bűnöst.
Ez egységes vagy többségi döntés?
Többségi, nyolc a kettőhöz.
Térjünk rá a kérdések sorára, amelyekről a döntésüket kértem!
Közölnék azt is, kérem, hogy a döntések egységesek
vagy többségiek voltak?
Kiáltotta Charlie 12 fegyveres tiszt azt,
hogy: „Rendőrség”
Mr. de Menezesnek, mielőtt tüzet nyitott?
Nem. A döntés egységes.
Mr. de Menezes C12 felé lépett,
mielőtt Ivor megfigyelőtiszt átkarolva megragadta?
Nem. Egységes.
Úgy vélekednek, hogy a következő tényezők bármelyike
okozhatta vagy közrejátszhatott Mr. de Menezes halálában?
Jobb fényképek beszerzésének vagy biztosításának a hiánya
Hussain Osman gyanúsítottról a megfigyelőcsapatnak?
Igen. Egységes.
Mulasztás a rendőrség részéről Mr. de Menezes megállítását illetően,
mielőtt tömegközlekedési eszközre szállt?
Igen, uram. Egységes.
A megfigyelőtisztek véleménye
az azonosítással kapcsolatban nem lett pontosan kommunikálva
a parancsnokság és a kommandósok felé?
Igen. Egységes.
A 2005 júliusában történt és megkísérelt öngyilkos merényletek
nyomást gyakoroltak a fővárosi rendőrségre
a fenyegetésre adott válasz tekintetében?
Nem tudtunk dönteni, uram.
Mr. de Menezes viselkedése, bár teljesen ártatlanul, de közrejátszott
a rendőrség képviselőinek erősödő gyanúja tekintetében?
Nem. Többségi, nyolc a kettőhöz.
Ezzel lezárult az ítéletük. Köszönöm!
Köszönjük!
STOCKWELL ÁLLOMÁS
IGAZSÁGOT
MIND NAGYON SAJNÁLJUK
AZ EGYETLEN ÍTÉLET A FŐVÁROSI RENDŐRSÉGRŐL
JEAN CHARLES DE MENEZES HALÁLÁVAL KAPCSOLATBAN
A BIZTONSÁGI TÖRVÉNY MEGSÉRTÉSE VOLT, 175 000 FONT BÍRSÁGGAL.
CRESSIDA DICK BŰNÖSSÉGÉT NEM ÁLLAPÍTOTTÁK MEG.
TOVÁBB SZOLGÁLT A FŐVÁROSI RENDŐRSÉGNÉL,
ÉS 2017-BEN KINEVEZTÉK PARANCSNOKNAK.
2019-BEN MEGKAPTA A DAME RANGOT, ÉS 2022-BEN NYUGDÍJBA VONULT.
VIZSGÁLATOT, NE ELTUSOLÁST IGAZSÁGOT JEANNAK
2014-BEN FELFEDTÉK, HOGY A RENDŐRSÉG FEDETT ÜGYNÖKEI TITOKBAN BESZIVÁROGTAK
AZ „IGAZSÁGOT JEANNAK” KAMPÁNYBA.
2007-BEN BRIAN PADDICK KILÉPETT A FŐVÁROSI RENDŐRSÉGTŐL.
FENNTARTJA, HOGY LEGALÁBB 25 RENDŐR VAGY CIVIL
MÁR SIR IAN BLAIR ELŐTT TUDOTT A LELŐTT FÉRFI
BRAZIL VAGY ÁRTATLAN MIVOLTÁRÓL.
A PANASZTESTÜLET SZERINT A KAMERÁK FELVÉTELEIN NEM VÁLTOZTATTAK.
A TESTÜLET HIBÁSNAK VÉLTE A RENDŐRSÉG PARANCSNOKI SZERKEZETÉT,
ÉS JAVASLATOKAT TETT A KÖZBIZTONSÁG JAVÍTÁSÁRA.
A Scotland Yard parancsnoka, Sir Ian Blair ma bocsánatot kért a családtól,
de hozzátette, hogy a lövéseket kontextusba kell helyezni.
Meg kell fontolnunk, mi történhetett volna, ha nem lőnek,
és a férfi valóban öngyilkos merénylőként száll fel a metróra, az ajtók bezárulnak,
és a rendőrök rossz döntést hoznak.
Az végtelenül borzalmas lett volna.
A legfontosabb, amit tehetek, hogy részvétet nyilvánítok,
de azután folytatnunk kell a legnagyobb ívű műveletet,
amit a rendőrség valaha végrehajtott.
SIR IAN BLAIR PARANCSNOK MARADT, 2008-BAN NYUGDÍJBA VONULT.
A PANASZTESTÜLET SZERINT KÖZVETLEN BIZONYÍTÉK NEM UTALT RÁ, HOGY ISMERTE
JEAN SZEMÉLYAZONOSSÁGÁT, VAGY TUDTA, HOGY NEM VOLT TERRORISTA
A LÖVÉSEK UTÁNI NAP DÉLELŐTTJÉIG.
MOST A LORDOK HÁZÁBAN SZOLGÁL, MINT ÉLETHOSSZIGLAN LORD.
2009 NOVEMBERÉBEN JEAN CHARLES CSALÁDJA ISMERETLEN ÖSSZEGET KAPOTT
KÁRTÉRÍTÉSKÉNT A FŐVÁROSI RENDŐRSÉGTŐL.
TOVÁBB KÜZDENEK A VÁLASZOKÉRT.
ÁRTATLAN JEAN CHARLES DE MENEZES
SZÜLETETT: GONZAGA, 1978. 01. 07. ITT LŐTTÉK LE 2005. 07. 22-ÉN, HIÁNYA FÁJÓ
JEAN CHARLES DE MENEZES 1978. JANUÁR 7. - 2005. JÚLIUS 22.
A feliratot fordította: Habony Gábor