Priznajem, mislio sam da nećete uspjeti.
Ali uspjeli ste.
Milijun je tu, prema dogovoru.
Naš prijatelj iz Australije zadovoljan je probnim uzrokom.
I mi smo.
Želimo mjesečnu isporuku.
Svaki mjesec?
Je li to problem?
Ma nije…
Onda se vidimo za četiri tjedna.
Nadam se da će biti lako kao i sad.
Nemoj sve odmah spiskati, Boumane.
O tome ću ja odlučiti.
'Đenja!
Pivo za sve!
Pivo!
Ne. Ne, nemojte.
Ne!
Ako torba padne, slomit ću ti noge.
Pogledaj ovo.
Prijatelj nije stavio baterije.
Ne.
Znam što ste napravili.
Zamijenili ste bačve i PMK. Pametno.
Ali nedovoljno.
Mravlja kiselina. To ti je poznato iz labosa?
Odabrao si krivu stranu.
Ne!
Nemoj!
Smiri se. To je samo voda.
Reci Ferryju
da Arie ne voli kad ga se izda.
Imate 24 sata da mu vratite milijun eura
ili ću vas obojicu dovesti ovamo i pit ćete pravu mravlju kiselinu.
Jasno?
FERRY: SERIJA
Stari, luda noć, ha?
Isuse, što ti se dogodilo?
Jebote, dođi unutra.
-Ubit ću ga, jebem li mu sve! -Smiri se.
Kako? Gle što je napravio!
Da, ali ne smijemo gubiti glavu. Tack ima cijelu vojsku.
-Misliš da ne mogu pobiti cijelu vojsku? -Tko će je pobiti? Glupi Poljaci?
Pijani John?
Imamo samo 24 sata. Platit ćemo mu.
Ništa ja neću platiti. Tako nas nitko neće shvatiti ozbiljno.
A ako umremo? Onda hoće?
Istina. Ako im se zamjerimo, znaju gdje živimo. I Lars i mi.
I Daan.
U kurac!
-I? -I što?
Ako im platimo, znat će da smo mi krivi. I zamjerit ćemo se Pusaki.
Moram nazvati Micka. Jebemti sve.
Hej.
Imamo problem, Arie.
Bouman je prijatelj kluba.
Prijatelje ne diramo.
Ferry Bouman je varalica.
Sve je ukrao, a vi ste nasjeli.
Budi sretan što poštujem Micka,
inače bih te već sredio.
Koga ćeš unajmiti za to?
Mick, ako Arie govori istinu…
Govori gluposti. Ne može me optuživati bez dokaza.
Dokaza? I slijepac vidi da si ti kriv.
Nisi imao ništa, a nakon pljačke imaš 1000 tableta.
Odjebi, čovječe.
Murja je uzela 1000 litara PMK-a nekim Poljacima koje uopće ne znam.
I da ih znam, ne bih imao ništa.
Sve su zaplijenili!
Sve sam napravio sâm,
a ti to ne možeš podnijeti jer znaš da ti je odzvonilo.
Želim naknadu za pretrpljenu štetu.
-Od mene? -Pedeset tisuća.
Pedeset? Toliko ti ne vrijedi ni ona kuća.
Arie, nadoknadit ćeš mu štetu.
Mick…
Dvadeset i pet tisuća.
To je pola.
Dvadeset i pet.
Dobro.
Ako nemaš dokaz, pusti ga na miru i plati mu.
Ako mu vjeruješ, tvoj problem.
Ali bit će sranja.
Sjetit ću se ovoga kad me budeš molio tablete.
-Budala. -Boumane.
Nije me briga kako si proizveo tablete. Za mjesec dana želim još milijun.
Inače ćeš imati problema.
A ovo se neće ponoviti, dragi moj.
Dogovoreno.
-I? -Mick kaže da ne diramo Boumana.
Onda ga nećemo dirati.
Ali moramo opet kuhati.
Evo, uzmi šoker. Ako se slučajno vrate. Može?
Odakle ti šoker?
Od bivše.
Kakva je to bivša?
A ogrlica? I to ti je od bivše?
Nije, kupio sam je.
-Poklonio sam si je. -Poklonio?
Daj mi ga.
-Pazi, to nije igračka. -Znam kako radi.
Prestani, budalo.
Nisi normalan.
-Kretenu, pokvario si ga. Čovječe. -Pa kad je smeće.
Da, jebi ga. Sranje.
Koje ste vi budaletine.
Hej.
-Što je njemu? -Molim?
-To je za Larsa. Za zaštitu. -Ne mora se štititi.
Pusaka nas štiti.
Arie Tack ne može nam ništa. Ustvari, pogledajte ovo.
Dobili smo još pet tisuća za pretrpljenu štetu.
-Pet tisuća? -Da.
-Pristao je na to? -Morao je.
Siguran si. Vjeruj mi.
Ali moraš opet početi kuhati.
-Što? Sad? Ma pusti ga. -Ne smijemo zakasniti.
Tacka smo sredili, ali ne smijemo naljutiti Pusaku.
Dobro, idemo. Ionako mi se ne sjedi ovdje.
-Ne daš se. -Aha.
Jedino, PMK-a imamo samo za 200 000 tableta.
-Što ćemo s tim? -Vi počnite. Ja ću to srediti.
Je li on živ?
Sranje. Zaboravio sam na ovo.
Nema veze. Počistit ćemo.
Da, ali treba baciti i otpad.
Vidio sam novo gradilište. Sredit ćemo to.
Ma ja ću.
-Sigurno? -Da. U redu je.
Neka sve blista.
-Bok. -Bok.
Bok, Marco.
Bok, Fer.
Imaš pet minuta?
Imam.
Prošli sam te put zatekao pitanjem, ali to ništa ne mijenja između nas.
Ma ne, naravno.
-Ali mislio sam da si ljut na mene. -Ma nisam.
Ja sam mislio da si ti ljut.
Ajme. Koja drama.
Je li onaj posao uspio?
-Zgrnuo si milijunčić? -Da.
Jebote. Trebao sam sudjelovati.
Još možeš.
Zato sam i došao ovamo, da vidim je li „ne” konačan odgovor.
Dio mene kaže: „Hajde, Marco.”
I kad gledam tebe, mislim si: „Luzeru, daj riskiraj.”
A dio mene usrao se od straha.
Priznajem da i ja nekad muljam da bih otplatio kuću, ali…
Ne tražim da radiš nešto što ne želiš.
Tražim da pokreneš liniju šampona, zakonito, a to već dugo planiraš.
Tu i tamo nestat će pokoja bačva, a s lovom možeš što hoćeš.
-Ne bojiš se da će te uhvatiti? -Pa…
Uvijek postoji rizik, ali radim to cijeli život.
Uhvate samo idiote i budale.
I ćelavce iz Tilburga o kojima sad stalno pišu.
Njega su izdali. Mene neće.
Želiš li vidjeti labos?
Pa, neće škoditi.
Ali to ne znači da pristajem.
I Sabien ne smije znati.
-Nećemo komplicirati. -Dobro.
Sranje.
Dobro.
NEPOZNATI BROJ: LAKU NOĆ.
Jebemti.
Smeće.
Yazmine, hajde. Došla je Fleur.
Hej! Hajde, zlato. Pusti to i uzmi kacigu. Brzo.
Evo.
-Hajde. -Dobro.
Još ruksak. Gurni ruke. Eto ga.
Bok.
Prelagano.
Stvarno?
Jebemti sve.
Hej, stari, otvori.
Čovječe.
Jebote.
-Izađi. -Evo, izlazim.
Kako si?
-Gdje si bio jučer? Jesi uspio? -Što? Jesam.
-Izgledaš grozno. -Da.
Nisam spavao. Opet su me pratili.
-Molim? Uvijek možeš nas zvati. -Znam.
Da. Uglavnom, idemo kuhati.
Molim? Ovakav ćeš kuhati?
Odmori se malo.
Ne, sigurniji sam u labosu.
Idem po stvari.
U Maaseiku, u provinciji Limburg,
jutros je ozlijeđena devetogodišnja djevojčica.
Pala je s bicikla u lokvu kemikalija.
Na putu do škole dijete je došlo u kontakt
s otpadom iz laboratorija za proizvodnju teške opojne droge ecstasy.
Djevojčica je prevezena u bolnicu s opeklinama
i vjerojatno će oslijepjeti na jedno oko.
Ajme, jadno dijete.
Strašno. Bacaju takav otpad po šumi.
A policija ništa ne poduzima.
-Ali čim ubrzam pet km/h, eto ih. -Baš.
Neka se radije pozabave tim ološem. Poredaju ih uza zid i strijeljaju.
-Strijeljaju? Ma pretjerujete. -Molim?
Pa mislim, istina je.
Što bi onda trebali s tvornicama
koje stalno ispuštaju otrov u zrak i bacaju otpad u vodu?
Neće strijeljati ljude koji rade ondje.
To je druga stvar.
Da, slažem se.
Imate li djecu?
-Trudna sam. -Razgovarat ćemo za devet mjeseci.
Moji se unuci igraju u toj šumi.
Nevjerojatno.
Ma da, Mieke. U pravu ste.
Promijenimo temu. Ovo je već dovoljno strašno.
-Bože mili. -Nagnite malo glavu. Tako.
Hej, draga.
Preuzeo sam novi auto.
Fer, jesi čuo za djevojčicu iz Maaseika?
Molim? Kakvu djevojčicu?
Opekla se u šumi pokraj Maaseika
kemijskim otpadom iz labosa za proizvodnju droga.
-Je li naš? -Ma nije.
Mi to ne radimo. Bacamo ga u prijenosnom zahodu.
Stvarno?
Stvarno.
Ajme, sad mi je lakše.
-Ne bih mogla živjeti s tim. -Znam.
Nego, moram ići. Vidimo se navečer?
Da, vidimo se.
-Bok. -Aha, bok.
Ferry.
-Spreman za dan otvorenih vrata? -Kakva ti je to pila?
Ne gubiš vrijeme, ha?
Ima se.
-Što je to? -To je radi tvoje sigurnosti.
Malo pretjeruješ?
Ako ne znaš gdje je, ne moraš lagati.
Hajde, idemo.
Stari, baš moraš? Jedem pizzu.
-Jedeš pizzu? Daj prvo završi turu. -To je jako kancerogeno.
Pa zato i nosim masku.
Sve u redu?
Umoran sam k'o pas. Uzeo sam malo speeda da me razbudi.
Hajde. Gledaj svoja posla.
Skini ga.
Zgodno, ha?
Idemo.
Usred ničega. Daleko od pogleda.
Čovječe…
Koji smrad.
Ma ne pretjeruj. Ovako nitko neće namirisati labos.
Ali stvarno…
Sranje…
Sad koristimo PMK, ali kad uvedemo safrol,
imat ćemo još jedan korak i trebat ćemo dodatnu opremu.
Tako da…
Hej, Fer.
Bok.
-Ovo je Marco. -Bok, Marco.
Bok. Htio sam vidjeti labos.
-Ferry mi je sve rekao. -Da?
Nadam se samo dobre stvari. Jer Ferry katkad nije realan.
Tko ga zna…
-Koliko proizvedete dnevno? -Ako sve funkcionira, 120 000.
Ali sve funkcionira. Nema problema.
Hej.
Je li sve u redu?
Jest.
-Koliko treba za jednu turu? -S hlađenjem 18 sati.
Ovisi. Stroj za tablete ne smije stati.
Ferry, moramo razgovarati.
-Kad? Sad? -Da, sad. Odmah. Dođi.
Remco, Dennise, pokažite mu kako radi stroj za tablete.
Može.
Ovo je stroj.
Unutra dodajemo prah MDMA-a, speed, vezivo,
a onda izlaze tablete.
Dobro?
Dobro.
Evo ga. Klokančić.
Uzmi.
Ma ne.
-Pogledaj. -Aha, da.
Dovedem ulagača, a ti šmrčeš speed, jebote.
Molim? Ma ne…
Nadrogiran si k'o zvijer.
-Tack ne poštuje dogovor. -Molim?
Sinoć sam dobio anonimnu poruku.
-Molim? -„Laku noć.”
-„Laku noć”? -Promatraju me.
-Što rade? -Prate me.
-Nisi ih valjda naveo ovamo? -Nisam, pazim.
Ali pratili su me dok sam bacao otpad. Zovi Micka.
Sinoć si bacao otpad?
Jebote, Lars!
Stari, žele te zastrašiti i navesti te na pogreške.
Ne daj da te izlude.
I prestani šmrkati, nisi svoj.
I, jeste sve objasnili?
-Prijenosni zahodi? -Da, što s tim?
Imaš li pitanja?
Imam. Ima li ovdje zahod? Piša mi se.
Kod svinja.
-Jeste s njim bacali otpad? -Ne, čistili smo.
-A kamo je išao? -U Maaseik.
A u kurac.
Što je?
Jutros je ondje djevojčica prošla kroz lokvu kemikalija.
Zasad nemojte reći Larsu. Nije mu dobro i neće to moći podnijeti.
Držite ga na oku i neka prestane šmrkati jebeni speed.
I, kako ti se čini?
Dobri dečki, ha?
-Fer… -Što je?
-Lars se našmrkao speeda. -Da, ali nije on takav.
Ima loš tjedan.
-Baš kad sam ja došao vidjeti labos? -Da.
Ne znam, Fer.
Ne vjerujem likovima koji šmrču na poslu. To nikad ne završi dobro.
-Viđao sam ih u klubovima. -Ovo je drukčije.
Ako se uključim, želim što manji rizik. Situacija je već dovoljno opasna.
Narkić je recept za frku, makar bio tvoj šogor.
Što sad? Da ga izbacim? On je dobar momak.
Ferry, ništa od toga. Ako Lars sudjeluje, neću. Žao mi je.
U kurac.
Fu yung hai, ku lo yuk, chop choy…
Chow mein?
Ma može.
Hajde.
Eto.
Hajde, jedi. Ohladit će se.
Sabien prikuplja donacije u salonu.
-Za dijete koja se opeklo. -Daš mi ljuti umak?
I mi bismo to mogli raditi u kampu.
Možda na blagajni u trgovini? Želim nekako pomoći.
Bilo bi grozno da naše dijete jednog dana…
Možemo promijeniti temu?
Hej, smiri se. Zašto?
Zašto? Vidiš da jedem. Hoću pet minuta bez razgovora o poslu.
Nije riječ o poslu. Nisi ti kriv za to.
Zar ne?
Što se zbiva?
Čini se da smo ipak mi krivi.
Ne…
-Ma šališ se. Rekao si da niste. -Tako sam mislio.
Ali kako? Pa mi pazimo, zar ne?
Došlo je do pogreške. Nisam ja kriv. Tako da…
Dogodilo se sranje i sad ne mogu ništa.
Ne možeš ništa?
Neće se ponoviti!
Obećavam!
Ne znam kako možeš jesti.
Da,
samo ti idi.
Nećeš da donesemo quattro stagioni?
Neću, nisam gladan.
Dobro. Vidimo se sutra.
-Bok. -Bok.
Hej!
Šupčine, dođite ako se usuđujete! Razbit ću vas, jebem vam sve!
Budalo, začepi. Neki pokušavaju spavati, jebote.
-Dobra majica. -Hvala.
Lars, otvori.
Lars?
Dobili ste Larsa. Ostavite poruku.
Hej.
Javi mi se.
Idem k Marcu i hoću da ideš sa mnom.
Daj, Johne.
Sigurno mi netko može nabaviti pištolj. Neki manji, koji stane u džep.
-Što će ti? -Za samoobranu.
Radije se kloni oružja.
Pogledaj se, stari.
-Urokan si. -Kaže najveći pijanac u Brabantu.
Nošenjem oružja samo ćeš izazvati probleme.
Već ih imam!
Ali nikoga nije briga! Nema veze! Sam ću sve riješiti.
Lars!
Javit ću ti.
Raspitat ću se.
-Dobro. -Ali smiri se, može?
-Hoću. Hvala. -Dobro.
Mljac, je li to chow mein?
Jest. Uzmi ako hoćeš. Nisam gladna.
Što ti je?
-Ma ništa. -Da…
Nešto te muči.
Da.
Imala si pravo.
U vezi s čim?
U vezi s otpadom u Maaseiku.
Ajme, u kakvom ću svijetu odgajati dijete?
Ma čekaj malo, nisam to rekla.
Samo o tome razmišljam. Baš je…
Svijet je pun zla,
a mi tu ne možemo ništa.
Ma to nije istina.
Hej.
Dobra si osoba.
A dobri ljudi vraćaju ravnotežu.
I tvoje će dijete biti dobra osoba.
To je najvažnije.
Večeras je okupljanje u četvrti one djevojčice. Otiđi.
Ako želiš, ići ću s tobom.
Sve će biti u redu.
Je li Lars ovdje?
-Nije. -Znate li gdje je?
Ne.
Jučer smo ga odvezli, ali jutros mu nije bilo auta.
Možete raditi bez njega?
Nemoj nas to tražiti. Ne možemo otkantati prijatelja.
Otkantati? Tko to traži? Ako ga nema, ne treba nam, zar ne?
Johne?
Fer, Lars je bio kod mene, sav urokan od speeda.
-Tražio je pištolj. -U kurac.
Rekao sam da ću mu se javiti da ne bi dalje tražio,
ali nije mu dobro.
Da, znam.
Hvala na upozorenju.
-Gdje si bio? -Što te briga.
Ja te tražim, a ti kupuješ oružje od Johna.
Zvao te?
-Ako ti nećeš, sam ću se štititi. -Štitim te, čovječe.
-Žele te zastrašiti. -Pa, uspjeli su.
Opet si našmrkan?
Rekao sam da prestaneš s tim sranjima.
-O tome ja odlučujem. -Ne.
-Molim? -Ne.
Moraš se malo maknuti. Nisi pri sebi. Idi kući.
-Izbacuješ me? -Privremeno.
-A je li? -Za tvoje dobro.
-Bez mene nemaš ništa. -Nemam ni s tobom.
Ne puštam narkiće blizu droge. Daan mi ne bi oprostila.
-Nisam narkić. -Ali bio si.
Trebam speed da ostanem budan.
Idi kući, Lars. Naspavaj se. Mi ćemo sve srediti.
Jebi se, Ferry.
Gade jedan licemjerni. Sam si radi tablete. Dečki, idemo.
Ferry ima pravo.
-Molim? -Nisi dobro.
Ovo nije sigurno. Moraš se smiriti.
Krasni ste prijatelji. Hvala vam!
Hvala vam na brizi. Sjedit ću u kući i biti laka meta!
Bit ćeš sa mnom i Daan dok ti ne bude bolje.
Jebi se, Ferry!
Lars!
Smirit ću ja njega.
-Možete nastaviti? -Zasad možemo.
Dovršit ćemo turu, ali ostali smo bez PMK-a.
Znam.
Hej.
Hvala vam.
Hej, Marco.
Imaš pet minuta?
-Sabien nije doma? -Gore se presvlači.
-Hoćeš nešto popiti? -Neću.
Što je?
Imao si pravo.
Lars je dobar momak, ali nije mu dobro, pa sam ga izbacio.
Bar dok nas ne prestane ugrožavati.
Sigurno ti nije bilo lako.
Trebam te, stari.
Ne mogu ovo bez tebe.
Obećavam da će ti se isplatiti.
Molim te.
Dobro.
Idemo.
Što se još treba dogoditi da nešto poduzmu?
Ecstasy je pošast na ovom području, a zločinci nemaju nimalo obzira.
Gradonačelnik mora čuti naš glas.
Dosta nam je narkomafije.
Hajde, draga.
Dođi.
Kamo sjesti
Kad trava je mokra I svuda je hlad
Ja više nemam što dat'
Grešnik pobjednik neće postat'
A gubiti je grozno
Izgubljen sam
Riječi ne nalazim Stalno se premišljam
Izgubljen sam
Jer znam da nije vrijedilo
I stalno plačem
Zbog tebe
Mogli smo svašta
Al' napravili nismo ništa
Zbog tebe
Prijevod titlova: Martina Grujić