Jag måste erkänna att jag inte trodde på det.
Men du lyckades.
En miljon, som avtalat.
Vår vän i Australien var mycket nöjd med proverna.
Och det var vi med.
Vi skulle vilja ha leverans en gång i månaden.
Varje månad?
Är det nåt problem?
Nej då.
Då ses vi igen om fyra veckor.
Jag utgår ifrån att det går lika smidigt då.
Bränn inte alla pengarna på en gång.
Det gör jag som jag vill.
Ajöss!
Öl till alla!
Öl! Öl! Öl!
Detsamma.
Nej!
Nej, nej!
Ramlar väskan ner slår jag sönder dina ben.
Kolla här.
Din kompis glömde batterierna.
Nej.
Jag vet vad ni har gjort.
Ni var smarta som bytte ut kärlen och PMK:n.
Men inte smarta nog.
Myrsyra. Det känner du väl till från labbet?
Du valde fel sida.
Nej, nej!
Spela inte över. Det var bara vatten.
Hälsa Ferry…
…att Arie inte gillar att bli förrådd.
Ni har ett dygn på er att betala tillbaka miljonen.
Annars sitter ni båda här snart, och dricker riktig myrsyra.
Uppfattat?
FERRY: SERIEN
Hallå, grabben. Tuff natt?
Herregud, vad har du råkat ut för?
Jösses, kom med in.
-Jag ska krossa honom! -Lugna dig, Ferry.
Varför det? Kolla vad han har gjort!
Ja, men vi måste tänka efter. Tack har en hel armé.
Tror du inte att jag kan skaffa mig det?
Vilka då? De korkade polackerna? Fylle-John? Vi har bara ett dygn på oss.
Vi måste betala.
Jag betalar ingenting! Gör vi det tar ingen oss på allvar sen.
Och om vi dör, tar de oss på allvar då?
Han har rätt. Minsta misstag… De vet var Lars bor, var vi bor.
Ja, och Daan.
För helvete!
-Nå? -Vadå?
Betalar vi så vet de att det var vi. Då får vi problem med Pusaka.
Jag måste ringa Mick. Helvete, alltså.
Du…
Vi har problem, Arie.
Bouman är klubbens vän. Och våra vänner rör man inte.
Ferry Bouman är en skojare.
Han snodde allt, och du gick på det.
Tur för dig att jag har respekt för Mick, annars hade jag krossat dig.
Du och vilka fler?
Mick, om det Arie säger stämmer…
Det är skitsnack! Han får lägga fram bevis i så fall.
Bevis? Till och med en blind fattar att det var ni.
Ni hade inget, och efter razzian sålde ni en miljon tabletter.
Far åt helvete.
Polisen beslagtog tusen liter PMK från några polacker som jag inte känner.
Och om jag nu hade gjort det, så blev ju allt beslagtaget!
Jag fixade allt på egen hand,
och det kan du inte acceptera, för att du vet att din tid är förbi.
Jag vill ersättas för det här.
-Ska jag betala dig? -50 000.
50 000? Mer än vad ditt hus kostade.
Arie…
Betala honom för besväret.
Mick…
25 000.
Det är hälften.
25.
Okej.
Kan du inte bevisa det så låter du honom vara och betalar.
Tror du honom så får det stå för dig, men det kommer att sluta illa.
Jag ska minnas det här när du ber om tabletter.
-Idiot. -Bouman...
Jag skiter i hur ni tillverkade pillren, men ge mig en miljon till om en månad.
Annars får du stora problem.
Och det här kommer inte att upprepas, vännen.
Uppfattat.
-Nå? -Mick låter oss inte röra Bouman.
Då gör vi inte det.
Men se till att vi kan börja koka igen.
Här har du en elpistol, om de skulle dyka upp igen.
-Hur fick du tag på den? -Från mitt ex.
Vad har du för ex?
Halsbandet, då? Är det också från exet?
Det har jag köpt själv.
-En present till mig själv. -En present?
-Ja. -Få se på den.
-Akta, det är ingen leksak. -Jag vet hur de funkar.
Lägg av, pucko!
Är du knäpp?
-Nu har du förstört den. Jösses. -Det är ju bara skräp.
Ja, fan alltså. Jävla skit.
Vilka jävla idioter ni är.
Hallå.
-Vad gör han? -Va?
Den är till Lars, som skydd.
Det behövs inte.
Pusaka skyddar oss.
Arie Tack kan inte skada oss mer. Och kolla på det här...
Fem tusen till, i skadestånd.
-Fem tusen? -Ja.
-Gick han med på det? -Han hade inget val.
Du kan vara lugn, tro mig.
Men du måste börja jobba igen.
-På en gång? Låt honom vara. -Vi får inte missa deadlinen.
Förargar vi Pusaka har vi problem på riktigt.
Det är lugnt, vi kan börja. Jag vill inte sitta här.
Tuffing där.
Det enda bekymret är att vi har PMK till 200 000 tabletter. Hur löser vi det?
Sätt fart, du, så löser jag det. Lever han?
Just fan, det glömde jag.
Strunt samma, vi städar.
Ja, soporna måste ut.
-Det finns ett bygge på Hogeweg. -Okej, jag fixar det.
-Säkert? -Ja, det är lugnt.
Städa på, killar.
Japp.
Hej, Marco.
Hej, Fer.
Har du fem minuter?
Absolut.
Min fråga senast kom lite plötsligt, men jag vill inte att det ska påverka nåt.
Nej, så klart inte.
Jag trodde att du var sur på mig.
Nej då.
Jag trodde att du var sur på mig.
Herregud, vilka dramaqueens.
-Löste det sig med dealen? -Mm.
-Drog ni in en miljon? -Ja.
Jävlar. Jag borde ha varit med.
Det är inte för sent.
Det var därför jag kom. För att kolla hur definitivt ditt nej var.
En del av mig säger: "Gör det, Marco."
Och jag träffar dig tänker jag: "Din tönt, ta lite risker."
Men en annan del av mig skiter i brallorna.
Visst fick jag fiffla lite för att kunna köpa huset, men…
Jag ber dig inte att göra nåt som känns fel.
Jag ber dig bara att börja tillverka eget schampo, helt lagligt.
Ibland försvinner det en tunna, och du gör vad du vill med pengarna.
-Är du inte rädd för att åka dit? -Äh.
Den risken finns ju alltid, men… Jag har gjort det här hela livet.
Bara idioter åker fast.
Och den skallige från Tilburg, som det står om i tidningen.
Han blev förrådd, det ska inte jag bli.
Vill du se labbet?
Det skadar ju inte att titta.
Men det betyder ingenting. Det är inte ett ja.
Och säg ingenting till Sabien.
Det blir enklast så.
Visst.
Helvete.
Så…
DOLT NUMMER SOV GOTT
Helvete.
Helvete!
Jävla skit.
Kom nu, Yazmine. Fleur är här.
Kom nu, vännen. Lägg undan den där och hämta hjälmen. Sätt fart.
Visst.
-Så, kom nu. -Jaja.
Ryggsäcken. Armen… Så.
Hej då.
För helvete!
Öppna nu då!
Jösses.
För fan, alltså.
-Kom ut nu. -Ja, jag kommer ut.
Hur mår du? Vart tog du vägen i går? Gick det bra?
Va? Ja, då. Ja.
-Du ser sliten ut. -Nej, då.
Jag sov ingenting. Det var nån här igen.
-Va? Du borde ha ringt. -Ja.
Visst. Men kom igen, vi måste jobba.
Är det så smart, att jobba i det skicket?
Du behöver vila upp dig lite.
Nej, det känns tryggare på labbet. Jag hämtar grejerna.
I Maaseik, i Limburgregionen, skadades en nioårig flicka i morse
efter att hon ramlat av cykeln ner i en pöl med kemikalier.
På väg till skolan kom barnet i kontakt med avfall som dumpats
från tillverkningen av den syntetiska drogen ecstasy.
Flickan kördes till sjukhus med brännskador
och riskerar att förlora synen.
Stackars barn.
Fruktansvärt. Att bara dumpa det så där i skogen.
Och polisen gör inte ett dugg.
Kör jag fem kilometer i timmen för fort så är de där.
Men de där typerna bryr de sig inte om. Ställ upp dem mot väggen och skjut.
-Det där var väl ändå att ta i? -Ursäkta?
Nej, men alltså… Faktiskt.
Tänk på alla fabriker
som förgiftar luften hela dagarna och dumpar avfallet i haven.
Vi skjuter inte arbetarna där.
-Det är inte alls samma sak. -Jag håller med.
Har du barn?
-Jag är gravid. -Då tar vi ett snack igen om nio månader.
Mina barnbarn leker i de där skogarna. Hemska tanke.
Visst. Du har rätt, Mieke.
Nu pratar vi om nåt annat, det är illa nog som det är.
-Jösses. -Böj fram huvudet lite.
Hej, älskling. Jag har hämtat den nya bilen precis.
Fer, hörde du om flickan från Maaseik?
Vadå för flicka?
En flicka skadades svårt av kemikalier som dumpats i skogen.
Var de våra?
Nej, då.
Sånt gör inte vi. Vi dumpar allt i bajamajor.
Är det säkert?
Ja.
Vilken lättnad!
-Jag hade inte stått ut annars. -Det förstår jag.
Jag måste lägga på nu. Ses vi i kväll?
Ja, det gör vi.
-Hej då. -Hej då.
Ferry.
-Är du redo för lite öppet hus? -Vad är det där för en pansarvagn?
Du ödslar visst ingen tid, du.
Pengar i massor.
-Vad är det? -För din egen skull.
Är inte det överdrivet?
Vet du inte var det ligger slipper du ljuga.
Kom nu.
Är det där nödvändigt? Jag äter pizza.
-Pizza? Vi gör klart batchen först. -Vet du hur cancerframkallande det där är?
Varför tror du jag har den här på mig?
Är allt bra?
Jag är slut, bara. Jag behöver lite speed.
Fortsätt du, här händer inget.
Ta av den.
Fint, va?
Kom.
Mitt ute i ingenstans, långt från nyfikna blickar.
Åh, jösses.
Vilken stank!
Så farligt är det inte. Det maskerar lukten från labbet.
Visst…
Fy fan.
Oj…
Nu använder vi PMK, men när vi går över till safrol
behöver vi lägga till ytterligare en station.
Så…
Hallå, Fer.
Hej...
-Marco. -Marco, ja. Hej.
Jag var lite nyfiken.
Ferry har berättat.
Jaså? Bara bra saker, hoppas jag.
Ibland säger ju Ferry saker på sitt eget vis.
Du känner honom väl, men…
-Hur många tabletter gör ni om dagen? -120 000, om allt går smidigt.
Och det gör det, så inga problem.
Hördu…
Är allt bra?
Ja.
-Hur lång tid tar en batch? -18 timmar, inklusive kylning.
Men det beror på. Tablettmaskinen får inte krångla.
Jag måste prata med dig, Ferry.
-Nu? -Ja, på en gång. Kom.
Remco och Dennis, visa hur tablettmaskinen funkar.
Okej.
Här har vi den.
Man lägger i MDMA-pulver,
speed och bindemedel, och ut kommer en färdig tablett.
Ja.
Okej.
Här. En liten känguru.
Här…
Nej...
-Titta på den. -Jaha.
Jag kommer hit med en investerare, och du är hög på speed?!
Nej, vad…
Du är ju hög som ett hus.
-Tack håller inte vad han lovat. -Vadå?
Jag fick ett meddelande från ett dolt nummer i går.
-Vadå? -"Sov gott."
-"Sov gott"? -De iakttar mig.
-Gjorde de nåt? -De följde efter mig.
-Du ledde dem väl inte hit? -Nej, jag var försiktig.
Men de var efter mig när jag dumpade avfallet. Snacka med Mick.
Dumpade du det i går? För helvete, Lars!
De vill ju skrämma dig så att du ska begå misstag.
Låt dem inte påverka dig.
Sluta med den där skiten. Du blir helt väck.
Då så, har de förklarat ordentligt?
Bajamajor, alltså?
Ja, vadå?
Är det nåt du undrar över?
Ja. Har ni nån toa här? Jag måste pissa.
Hos grisarna.
-Var ni med och dumpade avfallet? -Nej, vi städade här.
-Vet ni vart han åkte? -Till Maaseik.
Helvete!
Vadå?
I morse ramlade en flicka i Maaseik. ner i en pöl med kemikalier.
Säg inget till Lars om det nu.
Han kan inte hantera det nu.
Håll ett öga på honom, och se till att han lägger av med knarket.
Nå, vad säger du? Duktiga killar, va?
-Fer… -Ja?
-Lars var ju hög. -Jag såg det, men han är inte sån.
Han har haft en tuff vecka.
-Just det dagen som jag kom hit? -Ja.
Jag vet inte, Fer…
Jag litar inte på folk som knarkar på jobbet. Det slutar aldrig gott.
-Det har jag sett på nattklubbar. -Det är en annan sak.
Om jag är med,
så blir det med minsta möjliga risk. Det är farligt nog som det är.
Och en knarkare, det funkar inte, svåger eller ej.
Ska jag kicka ut honom? Han är en bra kille.
Lägg ner, Ferry. Ska han vara med så står jag över. Tyvärr.
För helvete!
Fu yung hai, ku lo yuk, chop suey…
Bami?
Visst, det blir bra.
Här.
Så.
Ät nu, innan det kallnar.
Sabien ska sätta upp en insamlingsbössa i salongen.
-Till barnet som skadades. -Kan jag få såsen?
Jag tänkte att vi kan ha en på campingen också.
Vid kassan i kiosken, kanske. Bättre än att inte göra nåt.
Tänk så fruktansvärt det vore om vårt barn skulle…
Kan vi prata om nåt annat?
-Ta det lugnt. Varför det? -För att jag äter.
Jag vill inte prata om jobbet hela tiden.
Det gör vi ju inte. Det var inte ert fel.
Eller hur?
Vad är det, Fer?
Det verkar ha varit vi, trots allt.
Nej…
-Nej, det är inte sant. Du sa ju nej. -Det var det jag trodde.
Hur är det möjligt? Vi sköter det ju.
Det begicks ett misstag, och det var inte jag. Så…
Det hände, för jävligt, men jag kan inte göra nåt.
Kan du inte göra nåt…?
Det ska inte hända igen.
Det lovar jag.
Jag fattar inte hur du kan äta.
Ja…
Gå, du.
-Ska vi inte köpa en quattro stagioni? -Nej, jag är inte hungrig.
Okej. Då ses vi i morgon.
-Hej då. -Hej.
Hallå! Hallå!
Kom an då, era töntar! Kom och ta mig, om ni vågar! För helvete!
Håll tyst, ditt pucko. Jag försöker sova, för fan.
-Snygg skjorta. -Tack.
Öppna, Lars!
Lars?
Fan också.
Lars här. Lämna ett meddelande.
Du…
Ring mig.
Jag ska till Marco, och du måste med.
Kom igen, John.
Du måste känna nån som kan fixa en pistol. En liten som går ner i fickan.
-Varför ska du ha den? -I självförsvar.
Håll dig långt borta från vapen.
Se på dig själv.
Du är påtänd.
Ska du säga, värsta fyllot i Brabant.
Att gå runt beväpnad leder bara till problem.
Jag har ju redan problem!
Men ingen jävel bryr sig.
-Skit samma, jag löser det själv. -Lars!
Jag ska försöka. Jag hör mig för.
-Okej. -Men ta det lugnt, okej?
-Okej, tack ska du ha. -Okej.
Oh, är det bami?
Ja. Vill du ha? Jag är inte så hungrig.
Vad är det?
-Ingenting. -Joho.
Det är det visst.
Ja…
Du hade rätt.
Om vadå?
Avfallet i Maaseik.
Herregud, vad är det för värld mitt barn ska få växa upp i?
Men vänta nu, det sa jag inget om.
Jag kan inte tänka på nåt annat, det är bara så…
Världen är full av ondska och…
…vi kan inte göra nåt åt det.
Så är det inte alls.
Hördu…
Du är en bra människa.
Bra människor väger upp det.
Och ditt barn kommer att bli en bra människa.
Där har vi skillnaden.
Visst?
Folk ska samlas i kväll där flickan bor. Åk dit.
Jag kan följa med om du vill.
Det blir bra.
Är Lars här?
-Nej. -Vet ni var han är?
Nej, vi skjutsade hem honom i går, men i morse var bilen borta.
Kan ni jobba utan honom?
Han är vår vän, du kan inte kräva att vi dumpar honom.
Det sa jag inte heller. Men om han inte är här har vi ingen nytta av honom.
-John? -Fer. Lars kom förbi.
-Han var hög och bad om en pistol. -Helvete.
Jag sa att jag skulle försöka,
så att han inte köper nån själv. Men han mår inte bra.
Nej, jag vet. Tack för att du ringde.
-Var har du varit nånstans? -Än sen?
Jag behövde dig, men du köpte vapen hos John.
Ringde han dig? Du skyddar mig ju inte, då måste jag göra det.
Jag skyddar dig visst.
-De vill bara skrämmas. -Och de lyckas.
Är du hög nu igen?
Jag sa åt dig att lägga av med det där.
-Jag gör vad jag vill. -Nej.
-Vadå "nej"? -Nej.
Du måste härifrån, du kan inte tänka klart. Åk hem.
-Kastar du ut mig? -Tillfälligt.
-Jaså? -För din skull.
-Utan mig kommer ni ingenvart. -Inte med dig heller.
En knarkare kan inte tillverka droger. Daan skulle bli rasande.
-Jag är ingen knarkare. -Du var.
Jag behöver bara lite speed för att hålla mig vaken.
Åk hem, Lars. Sov en stund. Vi tar hand om allt här.
Fan ta dig, Ferry! Fan ta dig!
Jävla hycklare! Du kan göra dina egna tabletter.
Kom nu, killar.
Ferry har rätt, Lars.
-Va? -Du mår inte bra.
Det funkar inte längre. Du måste lägga av.
Vilka bra vänner… Tack för den!
Tack för att ni bryr er så. Jag får sitta ensam i stugan, ett enkelt byte.
-Bo hos mig och Daan tills du mår bättre. -Far åt helvete, Ferry!
Lars!
Jag löser det där.
-Kan ni fortsätta? -Ja, ett tag.
Vi kan göra klart batchen, men sen är PMK:n slut.
Jag vet.
Hörni…
Tack.
Hallå, Marco.
Har du fem minuter?
-Är inte Sabien hemma? -Hon byter om där uppe.
-Nåt att dricka? -Nej.
Hur är det?
Du har rätt.
Lars är en bra grabb,
men han mår inte bra, så jag skickade iväg honom.
Tills han kan visa att han inte äventyrar nåt.
Det kan inte ha varit lätt.
Jag behöver dig.
Jag klarar det inte utan dig.
Jag lovar att det är värt det.
Snälla?
Okej.
Vi kör.
Vad mer ska behöva ske innan de gör nåt?
Ecstasy är en plåga för oss, och de kriminella har inga skrupler.
Vi måste ta upp det här med borgmästaren.
Vi har ledsnat på knarkmaffian.
Kom, vännen.
Kom.
Undertexter: Martina Nordkvist