Jessie după țigări a ieșit
A spus că-i doar o mică mângâiere pentru gânduri negre
Trebuie să încetezi, Ferry.
Gata! Totul are o limită.
Sau îți cer socoteală.
Promiți?
Promit.
Te iubesc.
Prostuțule!
Fir-ar să fie!
Neisprăvitule!
Măresc doza de morfină. Nu mai are mult de trăit.
Pot să te rog ceva?
Fii cu ochii pe Fer!
Bine?
Mulțumesc!
Mulțumesc pentru tot!
Alături de tine, totul a meritat.
Totul.
FERRY: SERIALUL
- Băga-mi-aș! - Da, băiete!
Marfă de marfă!
Ducă-se dracului toți!
Ducă-se dracului!
Mama mă-sii, ducă-se!
- Ducă-se învârtindu-se! - Că bine zici!
Că bine zic! Da!
- Băga-mi-aș! - E marfă?
- Da? - Ce?
- E marfă! - Da!
- Cât vrei? - Zece.
Speedy Gonzales!
Cât face?
- O sută. - Ce?
O sută!
Poftim!
Îmi vor capul! Nimeni nu mișcă un deget. După câte am făcut pentru umflatul ăla!
- Nu te respectă, frăție! Nada! - Nu mă respectă.
- Nu-i așa? - Nada!
Nu stau ca mielul la tăiere! Nici gând!
- Nu! - O să-mi facă felul.
Atacă, să te aperi!
Așa e. Trebuie să crape. I-a sunat ceasul.
Să moară umflatu'!
- Nu Ferry! Arie. - Da, și ăla!
Atac-surpriză, băi! Poc, poc și fugi! Cum a mierlit-o Tupac. Floare la ureche.
Băi… Să fiu al naibii!
- E mișto? - Mersi!
Te-ai țicnit? E al meu!
Da' îți zic cine mi l-a procurat.
Pietje Poc-Poc. Spune-i că te-a trimis Mardeiașul din Anvers!
Caut Marcosmetice. Aici e?
Da. Marcosmetice, da…
Safrol. Da?
- Lars. Nu pot răspunde. Lăsați mesaj! - Jigodie!
- Salve! - Salut, Fer! Ghici ce tocmai am primit!
Nu trebuie să ghicesc, dar nu vorbesc la telefon despre asta, boule!
Scapă de năravul ăsta!
- Așa-i! Ai dreptate. Scuze! - Da.
Ajung într-o oră.
- Bine, Ferry! Pe curând! - Pa!
Pa!
Ce gătești acolo?
- Lasagna. - Nu-i prea dimineață?
- Ai pofte de gravidă? - Nu. E pentru serviciu.
Unde te duci?
- La Marco. - Pentru ce?
- Mai știi șamponul de care am vorbit? - Da.
S-a răzgândit. E dispus să ne ajute.
- Nu găsiseși altă soluție? - Temporar. Mai avem o tranzacție babană.
Ne trebuie mai mult și… vrea să o facă.
- Stai așa! Sabien știe? - Normal că nu.
N-are de ce să afle.
- De ce? - Nu știu. Nu vrea el.
Nu mă bag între ei. N-o face nici tu!
- Deci trebuie să-mi mint prietena! - Nu minți. Doar nu-i spui chiar tot.
Nu. Îmi pare rău, Fer! Nu știu dacă e o idee bună.
E legal, deci e o idee foarte bună.
Dar ne-am înțeles că nu lucrăm cu prietenii.
Ascultă! Șamponul ăsta e visul lor. Așa ar dobândi fondurile necesare.
În plus, ne-ar ajuta. Deci… Și tu lucrezi cu prietenii!
- Da, dar… - Da.
Fer, te vezi cu Lars?
- Probabil. - Îl rogi să sune sau să vină aici?
- Și-a lăsat rufele la noi. - Sigur! Ne vedem diseară. Pa, scumpo!
Pa!
Vom primi mașina de îmbuteliere. Ne-o livrează săptămâna viitoare.
Și putem începe.
Uite câteva mostre de sticle!
Asta nu arată rău. E preferata Sabienei.
- E în al nouălea cer. - Dacă vă știu fericiți, sunt și eu.
- Da! - Dar materia-primă pentru șampon…
Da! Am primit-o.
Ia te uită! Bravo, amice!
Ferry, ți-aș fi recunoscător dacă ai lăsa o parte aici.
- Cine știe când vine un control… - O să meargă strună. Bine?
Ăștia sunt ai tăi.
Nu mai pot da înapoi.
- De-acum e pe bune. - Da. E pe bune.
Nimic mai simplu!
Bună ziua!
- Te putem ajuta? - Da. Scuze pentru deranj!
Am participat la marș acum câteva zile. V-am făcut lasagna.
Mă gândeam că nu-ți arde acum de gătit și poate că asta prinde bine…
- Mulțumim! - Cu plăcere.
Tuturor le place lasagna, nu-i așa?
Cum îi spui doamnei…
- Sabien. - Sabien?
- Mulțumesc! - Cu drag!
Intră! Bei un ceai?
Nu-i nevoie! Eram oricum în zonă și n-a fost niciun deranj, deci…
Doamne… Cum se simte? O mai doare?
Da… Ia calmante cu pumnul, dar efectul nu ține prea mult.
Nu doarme bine. Nu?
Și… ochiul ei nu se va vindeca niciodată?
Scumpo, intră în casă!
- Pa! - Pa!
Să vedem ce mai spun medicii, dar… probabil că nu.
Mergem săptămânal la spitalul de arși din Bruxelles.
Nu știu cum să mă mai descurc cu serviciul.
Tatăl fetiței nu te poate ajuta?
Păi… o scoatem noi la capăt! O să răzbim cumva.
- Mulțumesc! - Da. Cu drag!
- Și… fii puternică! - Mulțumesc!
Pa!
Am calculat.
Pasul suplimentar înseamnă 20 de ore în plus de tranșă.
Suntem în urmă, cu un om în minus.
Fer, nu ne descurcăm doar în doi. Ne trebuie mai mulți oameni.
- Câți avea Arie? Șase, șapte? - Cam așa.
Da. O să văd ce pot face.
- Lars a dat vreun semn? - Nu.
Niciunul?
Pietje Poc-Poc?
Eu sunt Lars. Bei ceva?
- De unde-l știi pe Van Kamp? - De prin cluburi.
Zi-i caraghiosului să nu-mi mai spună „Poc-Poc”!
Ai biștarii?
Ia să văd!
- Fer! - Salut!
Voiam să te sun.
Deretici prin casă? Era cazul!
- Da. Mă bucur să te văd. Bei ceva? - Nu stau mult. Am treabă.
- Ce-i? - Nu mai știi ce zi e?
Păi… e marți.
Clau… Doi ani.
Doamne! Scuze!
Așa e.
Încă o jelesc, dar în felul meu.
- De ce ai venit? - Îmi trebuie oameni în laborator.
Asistenți. Fără experiență. Să facă doar ce li se spune.
De încredere. Am găsi niște băieți în camping?
- Wesley, poate? - Nu-mi pasă. Descurcă-te!
Am prea multe pe cap. Chiar nu poți să mă ajuți?
Te-am ajutat o singură dată. Dacă nu faci față, las-o baltă! E simplu.
Simplu pe naiba! Știi câți bani am putea face?
Da… La asta se rezumă tot.
Încerc și eu să profit de șansa asta! Viața merge înainte.
Ți-ar prinde să mai ieși, să te vezi cu lumea.
Îți irosești viața aici! De te-ar vedea Clau, nu i-ar plăcea.
N-o folosi ca să-ți atingi scopul!
Te descurci tu, Fer! Fără mine.
Baftă, amice!
O să fie bine… jigodie!
- Bună! - Bună!
Ai ajuns devreme.
Da. N-aveam multă treabă, am plecat mai repede.
- Mai e lasagna? - Ce? Nu.
Cum așa?
Ai înfulecat-o pe toată?
Tu ți-ai adus aminte că acum doi ani, în data asta, a murit Clau?
Fir-ar să fie!
- Nu-l invităm pe John? - Nu vrea.
Bine…
- Ai pățit ceva? - Nu.
Sigur?
Ăla mic e bine?
Mă întrebam dacă am putea s-o ajutăm cumva pe fetița aia.
- Care fetiță? - Cea care s-a rănit.
Nu e aiurea să ne prefacem că nu s-a întâmplat nimic?
Mama ei are greutăți mari.
Abia se ajunge cu banii, nu mai poate lipsi de la lucru.
De unde știi?
Păi… am vorbit nițel cu ea.
- Drăcia dracului! - O compătimesc!
Dacă află că suntem implicați, ce ne facem?
- Ferește-te de oamenii ăia! - Ete na! Dacă nu vreau?
- Tu faci cum vrei cu Marco, șamponul… - Ca să ai siguranța viitorului!
- Zău? Eu sau tu? - Amândoi!
O să-i dau niște bani.
- Doamne! - Ce-am zis? Dacă are greutăți, o rezolv.
Să nu mai vorbești cu ea! Pricepi?
E prea periculos.
- Promiți? Daan! - Da.
O să iau niște bani.
STYLETTO - SAFROL
SAFROL
- Bună, tată! - Bună, Son!
- Te deranjez? - Nu.
Mă văd cu niște prietene.
- Nu voiam să fiu singură azi. - Te înțeleg.
Cât e ceasul la tine?
- Tot cu cinci ore în minus față de tine. - Da…
Cum te simți?
Cum știi. Binișor.
Mă gândesc la mama, normal.
Și tu?
- Voiam să te sun azi… - Nu-i bai, draga mea.
Totul e bine aici.
- Am făcut puțină curățenie. - Foarte bine!
Da…
- Și azi a fost frumos pe la tine? - Da. Foarte frumos.
- Nu e o coincidență, nu-i așa? - Sigur că nu!
Scuză-mă puțin!
Vin imediat!
Scuze! M-am întors.
Deci te distrezi.
Eu…
- Dacă vrei, pot să închid. - Nu mă ții din nimic!
Voiai să spui ceva?
Nu. Nu chiar.
Eu…
mă gândeam azi…
Da?
Că te-am considerat mereu fata mea, Son.
- Nu ți-am spus-o niciodată. - Dar știu.
Normal că știu!
Ție îți merge bine?
Da.
Voiam doar să știi.
Întoarce-te la prietenele tale, scumpo!
Tată, te iubesc!
Bine, iubire! Totul e bine.
- Pa! - Pa!
Ducă-se…
Ducă-se!
Ducă-se…
Ducă-se dracului!
Știu cum procedează Bouman. Aduce safrol pentru cosmetice.
Prin Marco Grootaers.
Styletto. Pe bune?
Șampon ca acoperire… E un plan bunicel.
Băga-mi-aș!
- Futu-i! Ești teafăr? - Prinde-l!
Băga-mi-aș…
Ferry, deschide!
Ferry? Fer!
Ferry, deschide! Fer!
Ferry!
Liniștește-te, băi!
- Ce-i? - Iartă-mă! Am făcut-o lată!
- Îmi pare rău! - Ce-i?
- Am tras în Arie. - Ce?
O luam razna! Dozer mă urmărea și m-am dus la Arie acasă…
Nu știu ce-am făcut, dar… Morții mă-sii!
- A crăpat? - Futu-i!
- Lars! A crăpat? - Nu.
- Nu. Cred că mă urmăresc! - Lars!
Lars, ce se întâmplă?
- Trebuie să plecăm. - Dar Lars…
- Vine cu noi. - Nu. Fer, spune-mi…
Îți explic mai târziu! Plecăm urgent!
- Dar nu știu… - Vino odată! N-avem vreme!
- Futu-i! - Doamne!
- Daan, grăbește-te! - Imediat!
- Fir-ar! Shakira! - E deja în coșuleț.
Lars?
- Lars, ce s-a întâmplat? - Răspunde odată!
Spune-mi, altfel nu te pot ajuta! Ce se petrece?
- Dennis, unde ești? - Unde crezi?
- Fac pastile. Unde-s ajutoarele? - Lasă asta acum!
Lars a tras în Arie Tack.
- Nu… - Ce dracu'?
- Nu… - A ratat.
- Nu! - Futu-i…
- Ce-ai făcut? - Ce e?
- Așa că Tack o să se răzbune… - Nu!
E periculos în camping.
- Stați acolo! Nu știe unde sunteți. - Bine. Ce face Lars?
- Aveți grijă de voi! - Da.
Și voi, bine?
Ce mama dracului s-a întâmplat?
- Am dat cu bâta-n baltă. Scuze! - Ai tras în cineva?
- S-a împuțit nițel treaba. - „Nițel”? De ce ai pistol?
- Tu i l-ai dat? - Normal că nu!
Lars, uită-te la mine!
- Lars! Spune ceva! - Lasă istericalele!
Nu pot! Bine?
- Cum ți-a trecut prin cap una ca asta? - Ei au început, bine?
- Tu știai? - O să-ți explic. O să se rezolve.
- Cum? - Taci!
- A murit? - Taci odată!
Doamne! Lars… Ce-ai făcut?
- Ce-ai făcut? Nu… - Tâmpitu' dracului!
Jessie după țigări a ieșit
A spus că-i doar o mică mângâiere pentru gânduri negre
John!
John, deschide!
Văd lumina aprinsă. Știu că ești treaz. Deschide!
John!
Te căcai sau ce?
- Da. - Lars a încercat să-l omoare pe Tack.
E luat.
A dat chix. Tack nu te știe. E sigur la tine.
- Și ce? - Și…
N-am pe altcineva de încredere!
John! Am nevoie de tine.
Adu-i înăuntru!
Vino!
Scuze că treci prin așa ceva! Nu mi-am dorit asta.
Du-te la fratele tău! Are nevoie de tine.
Fer, cum Dumnezeu a fost cu putință așa ceva?
Lars a luat-o pe ulei.
Trebuia să-ți fi zis, dar… am vrut să vă protejez.
- Pe tine și pe ăla mic. - Nu mi-ai răspuns!
- Ce s-a întâmplat? - Ascultă…
Un concurent era înțeles cu motocicliștii. Nu i-a mers și i-am suflat afacerea.
Încearcă să se răzbune. Și Lars a tras ponoasele.
Da, dar cum?
Nu l-am protejat suficient. Regret! Dar totul se încheie aici.
- Rezolv eu! - Da, dar cum?
- Daan… - Fer, nu mă duce cu zăhărelul!
Uită-te la noi! Ce Dumnezeu facem?
Așa va fi viața noastră? Pentru că nu merită!
Viața noastră nu va fi așa.
Am greșit, am judecat strâmb și o s-o dreg. Bine?
Știu cum. Fără violență. Pe cuvânt!
Îi promit și ăluia mic. Bine? Crede-mă!
Și cățeaua mă crede, nu?
Da. Haide!
- Bună, John! Shakira are voie în casă? - Da.
Trebuie să plec. John?
Fer?
Ai pistol?
- Da. - Ține-l la îndemână pentru urgențe!
Ce ai de gând?
Am grijă să nu se împută mai rău treaba.
Vreți cafea?
Șampanie n-ai?
- Ce mama dracului, Ferry? - Știu. Nu trebuia să iasă așa.
Vreau ca tu și Arie să știți că n-am niciun amestec.
- N-am știut nimic. - S-a dus în curtea lui și a tras!
- Nu-l pot opri pe Arie acum! - E musai s-o faci.
Arie va cere sânge.
- Nu pe al cumnatului meu! - Atunci nu te pot ajuta.
Sunt dispus să plătesc.
Nu-ți cer decât să-i dai de știre.
Războiul nu ajută pe nimeni. Nici pe Arie, nici pe mine, nici pe voi.
- Ce te fute grija de noi? - Arie poate să livreze marfa?
Nu. Așa ziceam și eu.
Eu pot.
Arie a început.
Sunt dispus să dau totul uitării. Vreau să plătesc și o s-o fac.
Vedeți să nu-mi sufle-n ceafă!
Nu bag mâna-n foc, dar încerc.
Arie n-o să închidă ochii.
Atunci avem noi grijă s-o facă.
De ce ții cu Bouman?
CLUBUL MOTO PUSAKA - PREȘEDINTE GLOBAL
- Pentru că poate livra. - Nici oamenii nu și-i ține în frâu!
Arie a adus la termen orice i-am cerut. Se pune pe picioare în câteva săptămâni.
Tocmai asta-i buba.
Tack ne jecmănește de ani buni. Devine prea puternic.
Tu l-ai dat pe mâna gaborilor.
Nu uita cu cine vorbești!
Vezi ca Tack să nu se atingă de Bouman!
De ce n-ai zis nimic?
Noi nu ne spunem totul?
N-am îndrăznit.
Mi-era rușine.
Ți-era rușine de mine, Lars? Haide…
Voiam să mă îndrept.
Să fii mândră de mine.
- Ai făcut atâtea pentru mine! - Dar sunt mândră de tine!
Întotdeauna am fost. Ești frățiorul meu.
De ce ești mândră?
Uită-te la mine!
Sunt terminat!
- Un ratat infect. - Nu…
- Sunt o piatră de moară pentru tine. - Nu, Lars.
Uneori cred că suntem blestemați.
Că nu ne e dat să fim fericiți.
Nu poți spune asta!
Ascultă! Cât ne avem unul pe altul, suntem binecuvântați. Mă auzi?
Binecuvântați!
Și eu o să te sprijin întotdeauna!
- Întotdeauna, Lars. - Bine. Iartă-mă!
Nu plânge…
Așa…
Am găsit o baterie în sertar. Ceasul funcționează din nou.
Vrei cafea?
Îmi iau singur.
Cum a mers?
- E Mick. Alo! - Tack e dispus să vorbiți.
Da, dar pot avea încredere în el?
Cu siguranță.
- Ai cuvântul meu. Îți trimit adresa. - Bine.
Deci? Vine?
Da. Să sperăm că scăpăm iute de belele.
- Fii pe pace! Va fi bine. - Da.
Scursură împuțită!
- Asta ești! - Băieți!
Spre deosebire de tine, eu le spun alor mei ce planuri am.
Nu vorbesc cu gaborii.
Acum să facem ordine!
Am primit adresa. Plec.
Ascultă…
Dacă iese nasol, Lars trebuie să fugă. Preferabil în străinătate.
- Poți să rezolvi? - Da.
Bine.
Fer!
Vin cu tine.
Nu-i nevoie.
Cu tot respectul, e groasă!
N-ai spate.
Nici nu-i strunești pe caraghioșii din subordinea ta.
Treaba se împute rău. Așa că vin cu tine.
Subtitrarea: Irina Para