Джессі пішла по сигарети
Сказала, це трохи розрадить Наші смутні серця
Ти мусиш це припинити, Феррі.
Припини, досить уже.
Інакше я прийду по твою душу.
Обіцяєш?
Обіцяю.
Я люблю тебе.
Дурбецало.
Трясця.
Засранцю.
Я зараз збільшу дозу морфіну.
Залишилося недовго.
Зробиш щось для мене?
Наглядай за Фером.
Добре?
Дякую.
Дякую за все.
З тобою
все було того варте.
Усе.
ФЕРРІ: СЕРІАЛ
Ї-ха.
Чорт.
Ї-ха, друже.
Чорт. Бляха.
Пішли вони всі.
Пішли вони, пішли лісом.
Пішли лісом. Пішли полем.
-Пішли на хрін суходолом. -Абсолютно, так!
Ще й як! Це вже точно!
-Бляха. -Добре, скажи?
Га?
-Круто вставило! -Так.
-Скільки ти хочеш? -Десять.
Спіді Гонзалес.
Скільки?
-Сто. -Що?
Сто.
Ось.
Вони мене шукають.
Ніхто нічого не робить.
Після всього, що я зробив для того кабана.
-Ніякої поваги. -Ніякої поваги.
Ніякої поваги. Нуль.
-Так? Скажи, правда? -Нуль.
Я не чекатиму, доки ці вилупки мене дістануть. Нізащо.
-Не чекай. -Інакше мені глина.
Напад — найкращий захист.
Маєш рацію. Він має здохнути. Гаплик йому.
Цей кнур має здохнути
Ні, не Феррі. Арі.
Так, він теж.
Раптовий напад, друже.
Бах. І тікати. Як було з Тупаком. Легко й просто.
Гей… Ого.
-Круто, так? -Дякую.
Здурів? Це мій.
Я можу сказати ім'я мого поставника.
Піті Паф-Паф. Скажеш, що ти від злочинця з Антверпена.
Я шукаю «Маркосметикс». Це тут?
Так, «Маркосметикс», так.
Сасафрасова олія. Так?
Це Ларс. Мене немає. Залиште повідомлення.
Тварюка.
Алло…
Фере. Вгадай, що щойно привезли.
Вгадувати нема потреби, але це не телефонна розмова, йолопе.
-А. -Краще забувай цю звичку.
-Так. Так, вибач. -Ага.
Я приїду за годину.
-Так, добре, Феррі. До зустрічі. -Бувай.
Що ти готуєш?
-Лазанью. -Так рано?
-Це через вагітність? -Ні, візьму на роботу.
А ти куди?
До Марко.
Що будете робити?
Пам'ятаєш шампунь, про який ми говорили?
Так.
Він передумав і готовий нам допомогти. Тож…
Ти ж ніби мав інше рішення?
Так, то було тимчасово. У нас велика нова угода.
Треба більше і… Він хоче це зробити.
-Ні, чекай. Сабієн про це знає? -Ні, звісно.
Їй знати необов'язково.
-Чому? -Я не знаю. Він не хоче.
Я не пхаюся. І ти теж мовчи.
То я мушу брехати подрузі.
Не треба їй брехати. Просто розповідай не все.
Ні, вибач. Ні, Фере, не знаю, чи це слушна ідея.
Це абсолютно законно, тому це прекрасна ідея.
Але ж ми домовилися, що не працюватимемо з друзями.
Слухай, той шампунь — їхня мрія.
І за ці гроші він зможе це профінансувати.
І заодно виручить нас, тож…
Ти ж працюєш з друзями.
-Так, але… -Так.
Фере, ти побачиш Ларса?
-Мабуть. -Попросиш його подзвонити або зайти?
Тут його прання.
Так, я передам. Авжеж. Побачимося ввечері, добре? Бувай, люба.
Бувай.
Машина для розливу буде тут.
Буде наступного тижня. Привезуть на тому тижні.
Тоді почнемо по-справжньому.
У мене є кілька зразків флаконів.
Ось, наприклад. Непогано, так? Це улюблений Сабієн.
-Вона дуже щаслива, друже. -Сабієн щаслива, ти теж, я теж.
-Так. -Але сировина для виробництва шампуню…
А, так.
Вона в мене.
Яка краса. Ти молодець.
Феррі, я буду вдячний, якщо частина залишиться тут.
-Бо раптом перевірять? -Та все буде добре.
Чуєш?
Це тобі.
Вороття нема, так?
-Тепер це реальність. -Так. Тепер це реальність.
Ось так просто.
Добрий день.
Добрий.
-Вам допомогти? -Так. Вибачте, що турбую.
Я була на марші кілька днів тому
і приготувала вам лазанью,
бо подумала, що вам не до куховарства,
і, можливо, таким чином я можу трохи вам допомогти, тож…
-Дуже люб'язно. -На здоров'я.
Усі люблять лазанью, правда?
Що ми скажемо пані…
-Сабієн. -Сабієн?
-Дякую. -На здоров'я.
Заходьте. Може, чашку чаю?
Ні, не треба. Я була поруч, і мені не важко, тож так…
Боже. Як вона? Їй боляче?
Вона п'є багато знеболювальних, але їхня дія нетривала,
і ще вона погано спить, так, пташеня?
А ці ушкодження, вони лишаться назавжди?
Доцю?
Іди в дім.
-Бувай. -Бувай.
Поживемо — побачимо, але,
мабуть, так.
Ми щотижня їздимо в опіковий центр у Брюсселі.
Я не знаю, як поєднати це з роботою.
А батько може допомагати чи…
Але все налагодиться.
Щось придумаємо.
Дякуємо вам.
Так, прошу.
-І тримайтеся. -Так, дякую.
Бувайте.
Я порахував.
На цей додатковий крок
у нас іде 20 годин на партію.
Ми вже відстаємо, без однієї людини.
Фере, ми не впораємося лише вдвох.
Нам треба більше людей, ясно?
-Скільки було в Арі? Шестеро, семеро? -Десь так.
Так, подумаю, що можна зробити.
-Від Ларса щось чути? -Ні.
Нічого?
Піті Паф-Паф?
Я Ларс.
Хочеш чогось випити?
Звідки ти знаєш Ван Кампа?
Тусуємося разом.
Скажи тому клоуну не називати мене Паф-Пафом.
У тебе є гроші?
Показуй.
-Привіт, Фере. -Привіт.
Якраз хотів подзвонити.
Прибираєш?
Давно пора.
-Так. Радий тебе бачити. Вип'єш? -Ні, треба їхати. Я зайнятий.
Що?
Пам'ятаєш, який сьогодні день?
Е… Вівторок.
Клау? Два роки.
Господи, вибач.
Так.
Я досі пробую змиритися, але по-своєму.
Чого приїхав?
Мені потрібні люди в лабораторію.
Асистенти. Без досвіду. Слухай і роби те, що кажуть.
Хтось надійний.
Кілька душ з табору?
Веслі?
Мені нецікаво. Викручуйся сам.
Мені треба багато в чому викручуватися. Можеш допомогти?
Моя допомога була одноразова. Якщо забагато, припини. Ось так просто.
Просто. Знаєш, скільки ми заробимо?
Так…
У цьому вся справа.
Я просто намагаюся зробити все якнайкраще.
Життя триває.
Тобі було б добре вийти на вулицю, побачити людей.
А ти сидиш тут і марнуєш життя. Якби Клау побачила тебе таким…
Вона б не схвалила.
Не приплітай Клаудію, щоб отримати бажане.
Ти впораєшся, Фере.
Навіть без мене.
Щасти, друже. Іди сюди.
-Усе буде добре. -Так.
Придурку.
-Привіт. -Привіт.
Ти сьогодні раніше.
Так. Було мало людей, тож я змогла піти раніше.
Залишилася лазанья?
Що? Ні.
Як це ні?
Ти всю сама з'їла?
Ти пам'ятаєш,
що Клау померла два роки тому?
Чорт.
-Може, запросимо Джона? -Він не хоче.
Ну добре.
Щось сталося?
Ні.
Точно?
З нашою креветкою нема проблем?
Ні, просто цікаво, чи можемо ми щось зробити для тієї дитини.
Якої дитини?
Дитини, яка постраждала.
Бо дивно, що ми поводимося так, наче нічого не сталося.
Тій мамі дуже важко.
Ледь животіє на свою зарплату, не може пропускати роботу.
Звідки ти це знаєш?
Я з нею поговорила.
-Дідько, Даан. -Мені просто її шкода.
Вони можуть дізнатися, що ми причетні, і що тоді?
Тримайся подалі від тих людей.
Боже. Що, як я не хочу…
Ти робиш що хочеш з Марко й шампунями…
Це для твоєї ж безпеки.
-Твоєї чи моєї? -Моя — це, вважай, твоя.
Я дам їй грошей.
-Боже. -Що? Що «боже»?
Ти ж кажеш, що їй важко. А так з нею все буде добре.
Більше з нею не розмовляй. Ясно?
Це надто небезпечно.
Обіцяєш?
-Даан? -Так.
Я скоро відвезу гроші.
«СТИЛЕТТО» — ОЛІЯ САСАФРАСУ
ОЛІЯ САСАФРАСУ
Привіт, тату.
Привіт, Сон.
Я невчасно?
Ні.
Ні, я зустрічаюся з друзями.
Не хотіла бути сьогодні сама.
Так, я розумію.
Котра в тебе зараз година?
Різниця досі в п'ять годин.
Так…
Як ти?
Та, знаєш… Нормально.
Думаю про маму, звісно.
А ти як?
Я хотіла нині подзвонити…
Ні, все гаразд, люба.
Тут усе добре.
Я прибирав.
Дуже добре.
Так…
-У вас сьогодні теж була гарна погода? -Так. Дуже гарна.
-Це не може бути збігом, правда? -Ні. Точно ні.
Пробач, хвилинку.
Я йду. Ще хвилинку.
Вибач, я повернулася.
Схоже, там у тебе весело.
Я…
-Якщо хочеш, я можу тебе відпустити. -Ні. Ти не заважаєш.
Ти щось казав?
Ні,
нічого такого.
Я…
Я тут подумав сьогодні…
Так?
Я завжди вважав тебе своєю дочкою, Сон.
Я тобі цього не казав.
Але я це знаю.
Звісно, я знаю.
Усе гаразд?
Так.
Я хочу, щоб ти знала.
Рибко, повертайся до друзів.
Тату, я тебе люблю.
Усе добре, кицю. Усе добре.
-Бувай. -Бувай.
Пішли вони.
Боуман робить таблетки,
імпортуючи сасафрас через перукаря.
Марко Ґрутерс.
«Стилетто». Серйозно?
Шампунь як прикриття.
Непоганий план.
Бляха…
От бляха.
Чорт.
-Ти цілий? -Лови його.
Чорт.
Бляха.
Феррі, відчиняй!
Феррі? Фере?
Феррі, відчиняй!
Фере?
Феррі?
Та заспокойся ти.
-Що? -Вибач, я зробив дурницю.
-Вибач. Пробач. -Що?
-Я стріляв у Арі. -Що?
Я божеволів. Дозер стежить за мною,
і я просто поїхав до нього додому…
Не знаю, що я зробив, але я просто…
Трясця, дідько.
-Він мертвий? -Чорт.
-Ларсе, він мертвий? -Ні.
-Здається, вони стежать за мною. -Ларсе.
Ларсе, що відбувається?
-Нам треба їхати. -Ні, але Ларс…
-Ларс із нами. -Але Фере, скажи мені…
Потім поясню, але нам треба їхати зараз же!
-Але я не знаю… -Негайно! Немає часу!
-Бляха. -Боже.
-Даан, давай швидше. -Я йду.
-Чорт, Шакіра. -Вона вже в переносці для собак.
Ларсе?
Ларсе, що сталося?
Та візьми слухавку.
Скажи щось, інакше я не зможу допомогти. Що відбувається?
-Деннісе, ти де? -А сам як думаєш?
Роблю твої таблетки. Де додаткові люди?
Не зараз.
Ларс стріляв у Арі Така.
-Ні. -Що? Якого біса?
-Ні. -І не вбив його.
-Ні. -Бляха…
-Що ти накоїв? -Що таке?
-Тому Так захоче помститися… -О ні.
У кемпінгу небезпечно.
-Будьте там. Він не знає, де ви. -Ларсе.
Гаразд. Слухай, як Ларс?
-Бережіть себе. -Так.
Ви теж, добре?
Боже, та що, в біса, сталося?
-Я все спаскудив. Вибач. -Ти в когось стріляв?
-Усе трохи вийшло з-під контролю. -Трохи?
Нащо тобі зброя?
-Це ти йому дав? -Звісно, ні.
Ларсе, поглянь на мене!
Ларсе! Скажи щось!
Гей, заспокойся!
Я не можу заспокоїтися, ясно?
Чорт забирай, як ти взагалі додумався?
Вони прийшли по мене першими.
-Ти про це знав? -Я поясню. Усе буде добре.
-Яке ще добре? -Помовч.
-Він убитий? -Замовкни!
Боже мій. Ларсе… Що ж ти накоїв?
-Що ти накоїв? Ні! -Прокляття, імбецил сраний!
Джессі пішла по сигарети
Сказала, це трохи розрадить Наші смутні серця
Джоне?
Джоне, відчини!
Я бачу, що світло горить, і знаю, що ти не спиш. Відчиняй!
Джоне!
Боже, у тебе срачка, чи що?
Так.
Ларс намагався вбити Арі Така.
Був під кайфом.
Не вдалося.
Так тебе не знає, це безпечно.
-Добре, і що? -І те, що…
Я більше нікого не знаю, нікому не можу довіряти…
Джоне?
Ти потрібен мені.
Веди їх усередину.
Ходімо.
Вибач, добре? Що тобі доводиться з усім цим миритися. Я цього не хотів.
Іди до брата. Ти йому потрібна.
Як це стало можливо, Фере, заради Бога?
Ларс давно сам не свій, і…
Треба було сказати тобі раніше, але…
Я хотів захистити тебе.
-Тебе й нашу дитину. -Це не відповідь на моє запитання.
-Що сталося? -Так, слухай…
Конкурент мав угоду з мотоклубом. Я взяв її на себе, бо він не міг її виконати.
Він намагається помститися.
І Ларс ніби як став жертвою цього.
Так, але як?
Я недостатньо його захищав. Вибач, більше такого не буде.
-Я все вирішу. -Так, але як?
-Даан… -Ні, але справді, Фере, не заспокоюй мене.
Господи, поглянь на нас. Що ми робимо, заради Бога?
Оце таким буде наше життя? Якщо так, воно того не варте.
Наше життя буде не таким.
Я помилився, неправильно оцінив, і я все виправлю. Добре?
І я знаю як, без насильства. Обіцяю.
І обіцяю нашій креветці. Гаразд? Повір мені.
Вона теж мені вірить, так?
Так. Ходімо.
-Привіт, Джоне. Шакірі можна зайти? -Так.
Мені треба йти. Джоне?
Фере?
У тебе є зброя?
-Є. -Не знадобиться, але про всяк випадок.
Що робитимеш?
Простежу, щоб усе не полетіло під три чорти.
Кави?
Шампанського?
-Якого біса, Феррі? -Знаю. Цього не мало статися.
Я хочу, щоб ви з Арі знали, що я до цього не причетний.
-Це сталося без мого відома. -Він був у дворі, стріляв у нього.
Я тепер Арі не спиню.
Доведеться.
Арі захоче якусь жертву.
-Я не принесу в жертву зятя. -Тоді я нічим не можу допомогти.
Я готовий заплатити.
Я хочу, щоб ти передав це повідомлення, от і все.
Війна нікому не принесе користі.
-Ні Арі, ні мені і точно не вам. -За нас не хвилюйся.
Арі зробить таблетки?
Ні, так я і думав.
А я зроблю.
Арі сам це почав.
Я готовий забути все, залишити в минулому. Я хочу заплатити і заплачу.
Але хай Так дасть мені спокій.
Не гарантую, але гляну, що можна зробити.
Арі це так не залишить.
Доведеться простежити, щоб залишив.
Чому ти обираєш Боумана?
Бо він зробить таблетки.
Він не може контролювати власних людей.
Арі завжди робив вчасно. Що ми хотіли, на коли.
За кілька тижнів він запрацює.
Власне, це велика проблема.
Так роками обдирав нас, як липку. Він стає надто сильним.
Тому ти злив його копам.
Ніколи не забувай, з ким говориш.
Простеж, щоб Так не чіпав Боумана.
Чому ти нічого не сказав?
У нас же нема секретів?
Я не наважився.
Мені було соромно.
Соромився мене, Ларсе? Облиш.
Я хотів вчинити правильно.
Щоб ти мною пишалася.
Ти стільки для мене зробила.
Я й так тобою пишаюся.
Я завжди тобою пишалася. Ти мій менший братик.
Чим тут пишатися?
Поглянь на мене.
Я нікчема.
-Усе просрав. -Ні.
Ще й тебе вниз тягну.
Ні, Ларсе.
Іноді я думаю, що ми прокляті.
Що ми не створені для щастя.
Не можна так казати.
Поки ми є одне в одного, ми щасливі. Чуєш мене?
Щасливі.
І я завжди буду поруч, чуєш? Завжди.
Завжди, Ларсе.
Добре. Пробач…
Ні.
Ось так…
Я знайшов батарейку в шухляді,
тож він знову працює.
Хочеш кави?
Я сам зроблю.
Як усе пройшло?
Мік. Алло?
Так готовий говорити.
Ага, а йому можна довіряти?
Це цілком безпечно.
Даю слово. Я надішлю тобі адресу. Гаразд?
Добре.
Ну що?
Він приїде?
Так.
Сподіваймося, що ця біда скоро закінчиться.
Не хвилюйся.
-Усе буде добре. -Так.
Зрадник смердючий.
-Ось хто ти такий. -Хлопці.
Різниця між нами в тому, що я заздалегідь кажу своїм людям, що робитиму.
Ми з копами не говоримо.
Час зайнятися справами.
Мені надіслали адресу. Я пішов.
Слухай…
Якщо не вдасться, Ларс має якомога швидше сховатися, краще за кордоном.
-Можеш це організувати? -Так.
Добре.
Фере?
Я з тобою.
Це необов'язково.
З усією повагою, кашу ви заварили добрячу.
У тебе немає підмоги.
І ти не контролюєш тих клоунів, які з тобою.
Усе виходить з-під контролю.
Тому я поїду з тобою.
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова