‫לרוב אין לי מושג איפה להתחיל,
‫אבל נתת לי רעיון איפה להתחיל.
‫ומה הוא היה?
‫שאלת אותי על טיב היחסים בינינו.
‫אני חושב שזה היה יותר מזה. ‫היה כתוב, "מי אתה?"
‫כי הסתכלתי על הרבה מהעבודות שלך.
‫לפעמים אתה רוח רפאים, לפעמים אתה אלוהים.
‫ולפעמים אתה נוכח.
‫הייתי צריך לדעת עם מי אני מדבר. ‫האם היית חבר שלי באש ובמים?
‫האם היית זר באוטובוס?
‫מי אתה?
‫זה מיצג אמנות.
‫עליך לדעת אם אתה מופיע ‫מול ועד עובדים, קהל אליטסטי.
‫אתה צריך לדעת משהו על השאיפות ‫של האנשים שאתה מדבר איתם.
‫ואם איני יכול לענות על השאלה הזו?
‫לא שאני לא רוצה, אבל אולי אני לא יכול.
‫אז נמשיך לעבוד ונגלה מי אתה.
‫כשהצטרפתי למודיעין הצבאי,
‫ערכתי ראיונות רבים, שהיו גם חקירות.
‫מיד, במערכת היחסים, ‫מרגישים תלות בי, החוקר.
‫"אימא שלך בסדר? ‫אתה רוצה שאתקשר לבית שלך?"
‫זה החיבור, האמיתי או המלאכותי, ‫שמתחיל את השיחה.
‫קודם כול, זו הצהרה שאני האדם היחיד ‫שאתה יכול לסמוך עליו.
‫יצירת תלות?
‫יצירת התלות שלהם בחוקר, כן.
‫כשאתה רוצה להביע משהו שהוא אולי לא נכון,
‫ואתה יודע שהוא לא נכון, זו התחלה.
‫מרגל מושלם -
‫החפרפרת -
‫"בקושי יש לי ספרים ש'מנהרת היונים'
‫לא היה השם הזמני שלהם ‫בשלב כזה או אחר."
‫מנהרת היונים ‫מאת ג'ון לה קארה -
‫"אפשר להסביר את המקור שלו בקלות.
‫הייתי נער כשאבא שלי החליט לקחת אותי
‫לאחד ממסעות ההימורים שלו במונטה קרלו.
‫ליד הקזינו הישן עמד מועדון הספורט."
‫"בבסיסו הייתה מדשאה
‫ומטווח ירי המשקיף אל הים."
‫"מתחת למדשאה, ‫היו מנהרות מקבילות קטנות..."
‫המרגל שחזר מן הכפור ‫בבימוי מרטין ריט -
‫"שהופיעו בשורה בקצה הים.
‫לתוכן הכניסו יונים חיות...
‫שבקעו ונלכדו על גג הקזינו.
‫העבודה שלהן הייתה לעוף לאורך המנהרה החשוכה
‫עד שהן יצאו לשמיים הים תיכוניים
‫כמטרות לגברים הספורטיביים והשבעים..."
‫"עצרו! עצרו!"
‫"שעמדו וחיכו עם הרובים שלהם."
‫"יונים שלא פגעו בהן או שרק נפצעו
‫חזרו למקום לידתן על גג הקזינו,
‫היכן שאותן המלכודות חיכו להן.
‫הסיבה שהתמונה הזו רדפה אותי כל כך הרבה זמן
‫היא משהו שהמאזין...
‫יכול אולי לשפוט טוב יותר ממני."
‫השם דייוויד קורנוול כנראה לא מוכר לרובכם.
‫הוא מומחה לסודות, מרגל לשעבר בעצמו,
‫והסופר של שני תריסר ספרים, ‫אשר כמעט כולם רבי-מכר,
‫ואשר נכתבו תחת שם העט ג'ון לה קארה.
‫סופר דגול -
‫קורנוול חי חיים כפולים ‫במשך יותר מ-50 שנה
‫ובקושי מעניק ראיונות.
‫ריגול, כפי שרק לה קארה יודע לספר -
‫בגידה מעניינת אותי.
‫חוויתי תקופה של בגידה אין-סופית.
‫כשנכנסתי לעולם החשאי, ‫שירתי בשני סבבים רצופים,
‫ובשניהם בגדו בי עד הסוף.
‫הרגשתי נבגד כילד, אם תרצה.
‫הרגשתי שבגדתי באנשים בעצמי.
‫כמו הרבה אנשים אמנותיים,
‫חייתי מגיל מוקדם בבועה דמיונית.
‫כשהייתי בעולם החשאי, זה לא הספיק לי.
‫עשיתי מעט מאוד. ‫הייתי זוטר מאוד. לא סיפרו לי הרבה.
‫אז מה שעשיתי היה להמציא מחדש ‫את העולם החשאי ולמלא אותו באנשים שלי.
‫חיוג אל השאול -
‫ברבים מהסיפורים, ‫יש פתיים ואנשים שמושכים בחוטים.
‫כל אנשי סמיילי -
‫שולטים ונשלטים.
‫עכשיו אנחנו מדברים על ילדותי.
‫אבא שלי היה נוכל.
‫החיים היו במה.
‫העמדת פנים הייתה הכול.
‫להיות מחוץ לבמה היה משעמם.
‫וסיכון היה מושך.
‫אבל מעל לכול, מה שהיה מושך ‫היה החתמת האישיות.
‫לא דיברנו על אמת.
‫לא דיברנו על אמונה.
‫אז הרגשת כמו פתי?
‫לא, הצטרפתי. הצטרפתי.
‫אתה משפר את המשחק שלך, ‫לומד לספר סיפורים מצחיקים. משוויץ.
‫אתה מגלה מוקדם שאין לאדם מרכז.
‫לא הייתי פתי. הוזמנתי לעבוד על אחרים.
‫אם עברנו ממקום אחד לאחר, ‫לא שילמנו את החשבונות.
‫אם היינו צריכים לכבות את האורות בבית
‫כי מישהו חיפש את אבא שלי, רוני,
‫היה נראה שככה אנשים חיו באותה התקופה.
‫עכשיו, אלה לא סיפורים של מזל ביש.
‫גראהם גרין אמר, ‫ואני מצטט אותו לעיתים קרובות,
‫"ילדות היא יתרת האשראי של הסופר."
‫זו לא קינה, זו רק בחינה עצמית.
‫"ראיתי את הבית שבו נולדתי,
‫אבל בית הולדתי שאני מעדיף
‫הוא שונה ונבנה בדמיון שלי.
‫הוא בנוי מלבנים אדומות ‫והוא רועש ומיועד להריסה,
‫עם חלונות שבורים, שלט 'למכירה' ‫ואמבטיה ישנה בגינה.
‫מקום שילדים יכולים להתחבא בו ‫במקום להיוולד בו.
‫אבל נולדתי שם, או שכך הדמיון שלי מתעקש."
‫"נולדתי בעליית הגג
‫בין קופסאות חומות
‫שאבא שלי תמיד סחב איתו כשהוא היה במנוסה."
‫"אימא שלי שוכבת על מיטה מתקפלת ‫ועושה ככל שביכולתה בצורה מעוררת רחמים,
‫לא משנה מה הטוב ביותר שלה."
‫"אז נולדתי...
‫וארזו אותי עם מעט החפצים של אימי,
‫כי לאחרונה סבלנו מביקור נוסף ‫של פקיד בית המשפט
‫ואנחנו נוסעים עם מעט חפצים."
‫"מכסה תא המטען נעול מבחוץ."
‫"אני כבר במנוסה. אני במנוסה מאז."
‫אימא שלי נעלמה כשהייתי בן חמש.
‫לא הייתה לי שום מערכת יחסים איתה.
‫היו הרבה אימהות מחליפות ‫שעברו דרך ידיו של אבי.
‫אימא חורגת אחת מסוימת, ‫שבדרכה שלה הייתה הרואית,
‫יצבה את הספינה לזמן מה.
‫ג'יני -
‫אימא שלי, אוליב -
‫אימא שלי הייתה תעלומה.
‫כי אף פעם לא חשפו באמת מה קרה לה.
‫האם היא מתה? האם היא חיה?
‫רוני לא אהב את האמת המרה.
‫החפרפרת ‫בי-בי-סי - בבימוי ג'ון אירווין -
‫פגשתי אותה שוב כשהייתי בן 21.
‫כתבתי לאחיה. הוא כתב בחזרה ואמר,
‫"הנה הכתובת שלה. אל תספר לה שאמרתי לך."
‫אז כתבתי לאימא שלי ואמרתי, ‫"אח שלך מספר לי..."
‫אז הרגשתי לחלוטין לא מוגבל ‫על ידי הפקודה הזו.
‫האם דמיינת שהיא תרגיש חרטה ‫על שעזבה אותך ואת אחיך?
‫כשפגשתי אותה, ‫שאלתי אותה איך היא מרגישה בקשר לזה.
‫והיא ענתה, וזו תמיד הייתה התשובה שלה,
‫שהיה בלתי נסבל לגור עם אבא שלי,
‫שנמאס לה מרצף הפילגשים שהוא הביא לבית.
‫שהוא אף פעם לא הביא כסף.
‫והיא לא אהבה את כל הנוכלים בחייו.
‫היא אמרה שאם היא הייתה מנסה משהו אחר,
‫הוא הכיר כל כך הרבה עורכי דין נהדרים, ‫וזה היה נכון,
‫שלא יהיה לה סיכוי ‫בבית המשפט לענייני משפחה.
‫אז היא ויתרה על כל הדברים האלה ‫והחליטה לעזוב.
‫אתה זוכר את היום שבו היא עזבה?
‫לא.
‫אם את מתכוונת לעזוב את הילדים שלך, ‫באותו הלילה,
‫עם מזוודה לבנה ארוזה,
‫האם את מנשקת אותם לשלום?
‫האם היא נכנסה לחדר שבו ישנו? ‫הסתכלה עלינו בפעם האחרונה?
‫אז אני מדמיין את זה. ‫אני מדמיין שהיא עשתה את זה.
‫השגת את המזוודה הזו.
‫כשהיא מתה,
‫ראיתי מזוודת עור לבנה ויפהפייה מהרודס,
‫מרופדת במשי.
‫עם ראשי התיבות שלה בחוץ. ‫"א-מ-ק", אוליב מור קורנוול.
‫א-מ-ק -
‫זו בטח המזוודה שבה היא ארזה את הבגדים שלה.
‫דמיינתי את הדברים המדהימים ‫והעדינים שהיו בה.
‫הרודס -
‫והבגדים הכי נפלאים.
‫מאדאם תמצא את כל המזוודות ‫שהיא זקוקה להן בקומת הקרקע. -
‫היא הפכה את זה לסוג של עוני.
‫היא ברחה עם בחור בלי כסף.
‫דמיינתי שהיא פורקת את המזוודה
‫ושדברי היוקרה האחרונים נעלמים בהדרגה.
‫שמרתי את המזוודה. ‫זו המזכרת היחידה שיש לי ממנה.
‫ראיה פיזית שהדבר הזה קרה.
‫מה הייתה המשמעות של המזוודה עבורך? ‫למה לשמור אותה?
‫במוחי, האשמתי אותה בכך ‫שהיא הייתה משתפת פעולה
‫בעזיבה החשאית של אימא שלי ‫את הבית לילה אחד.
‫עבורי, היא היסטורית.
‫היא הייתה בלתי חדירה מבחינה רגשית.
‫מעולם לא שמעתי אותה מביעה רגש רציני.
‫אבל כשהיא עברה לבית האבות, ‫פחות או יותר בשנתה האחרונה,
‫היא יצרה פנטזיה עם האחיות.
‫היא ציירה לאחיות תמונה ‫של נאמנות אימהית כלפינו.
‫החיים הארוכים שחלקנו, כל הכיף שחווינו.
‫אז היא מילאה את שנות הפער, אם תרצה.
‫וכשטיפלתי בה כשהיא גססה,
‫האירוניה הייתה שהיא חשבה שאני אבא שלי.
‫היא אמרה, "מעולם לא הבאת לי סחלבים".
‫אני חושב שזו הייתה התייחסות ‫למאהבת אחרת שהייתה לו.
‫לעולם לא אדע.
‫ואני אמרתי, "באיזה צבע תרצי?"
‫היא אמרה, "לא אכפת לי. ‫מעולם לא ראיתי אותם. תביא לי סחלב".
‫בחצר של רוני ‫המרדף של בנו של פושע. -
‫מאת ג'ון לה קארה -
‫אנשים אהבו את רוני עד ליומו האחרון, ‫אפילו אנשים שהוא שדד.
‫בנו של נוכל ‫מאת ג'ון לה קארה -
‫הצביעו עבור רוני קורנוול -
‫כשהוא היה על הבמה ועבד על אנשים,
‫הוא לחלוטין האמין במה שהוא עשה ואמר.
‫התקפי הקסם האישי העצומים האלה
‫ויכולת השכנוע שלו גרמו לו להרגיש אמיתי.
‫"בן? כשישפטו אותי, ולבטח ישפטו אותי,
‫ישפטו אותי על איך שהתייחסתי אליך ‫ואל אחיך, טוני.
‫זה יהיה רצון האל."
‫אלוהים היה חבר טוב שלו.
‫לא ברור אם הוא האמין באלוהים, ‫אבל הוא היה בטוח שאלוהים האמין בו.
‫התחבולות המדהימות והגאוניות האלה
‫היו חלק משיחה שהוא ניהל עם אלוהים.
‫"אם אעשה את זה, אוכל להתחמק מזה?"
‫התמקחות עם אלוהים.
‫כן, אני חושב על זה יותר ‫כהתערבות עם אלוהים.
‫"אם אשים את הסכום הזה על השולחן, ‫מה דעתך?"
‫בין אם הוא היה צריך לגנוב, ללוות ‫או לשחד את מנהל בית הספר, רוני תמיד
‫רצה שיהיה לי חינוך יוקרתי.
‫למדתי את הגינונים ואת הגישות ‫של מעמד שלא הייתי שייך אליו.
‫למדתי ולעיתים קרובות הרגשתי שמזלזלים בי.
‫היו פעמים בהן שנאתי את המעמד שייעדו לי.
‫הייתי בשטח האויב.
‫אבל למדתי להתלבש כמו שצריך. ‫למדתי לדבר כמו שצריך.
‫הפכתי את עצמי לאחד מהם, ‫אבל מעולם לא הרגשתי כמוהם.
‫בנים ומרגלים ‫"'אני יודע מי אתה", -
‫מגיל צעיר מאוד, הייתי מרגל קטן.
‫כל פעם שרוני עזב את הבית, חקרתי.
‫לא ידעתי מה יש בעולם.
‫עצומה מס' 10 ‫בנושא קורנוול, רונלד תומאס ארצ'יבלד -
‫כשגובי החובות הגיעו, הצעצועים שלי נעלמו.
‫הרהיטים נעלמו. נשים נעלמו.
‫אימהות נעלמו.
‫בבית המשפט העליון לצדק ‫בפשיטת רגל -
‫כאשר רוני ממש פחד,
‫וזה היה, "תחשיכו את הבית, תכבו את האורות,
‫שימו את המכוניות בחצר האחורית."
‫הוא לא פחד מהחוק, הוא פחד מהמאפיה.
‫"לב קנאי ‫הו, לב קנאי
‫הפסק לפעום
‫אינך רואה את הנזק ‫שעשית..."
‫כשהוא מת, היו לו משרדים ברח' ג'רמין.
‫בקומה העליונה גרו פרוצות.
‫והן, כפי שהוא אמר, ‫תמיד היו מוכנות לבשל לו נקניקיות.
‫היו לו שתי מכוניות פורד זפיר,
‫בית בהנלי, בית ברח' טייט, צ'לסי.
‫לאיזו מטרה, אני לא יודע.
‫והיו לו המשרדים האלה.
‫לא הצלחנו למצוא על גופו ‫או במגרות של שולחנו
‫מספיק כסף כדי לשלם לצוות עד לסוף השבוע.
‫לא היה כסף.
‫היה סוס בצרפת במייסון-לפיט,
‫כמה סוסים באירלנד.
‫קראת להם "הלא-היו".
‫הלא-היו.
‫היה לו רוכב אלוף עולם, גורדון ריצ'רדס.
‫כאשר גורדון פרש, הוא הסכים לבחור סוסים ‫עבור רוני במכירה פומבית,
‫ובשלב מסוים הוא בטח שילם עליהם.
‫ההנאה הכי גדולה שלו הייתה להופיע באסקוט ‫ושסוס שלו ישתתף במרוץ.
‫היה ברור שרוני הגיע למצב ‫שבו אחוות סוכני ההימורים
‫לא הסכימה שהוא יהיה במסלול יותר,
‫והם הביאו עבריינים שהבהירו את זה.
‫וכדאי לך להיזהר ‫אם אתה מופיע במסלול מרוצים
‫ולא שילמת את החובות שלך.
‫שלחו אותי עם מזוודה מלאה בכסף
‫כדי לחלק אותו בין סוכני ההימורים.
‫ואו! זה רופרט. הוא פותח פער עכשיו!
‫היה לו סוס שנקרא על שם חצי האח שלי,
‫והוא התחרה בסזרהוויץ'.
‫פתאום היה לנו הרבה כסף מזומן.
‫תודה, בחורים.
‫ישבתי ברכבת עם הכסף.
‫גבר גדול ניגש אליי.
‫אתה הבן של רוני קורנוול, נכון?
‫אל תעשה את זה שוב, בן.
‫והוא רק נגע באף שלי.
‫כשחזרתי, רוני חיכה.
‫והוא ספר וספר,
‫והוא לא האמין שלא לקחתי חלק.
‫קדימה, ילד.
‫תראה לי את הכיסים שלך.
‫קדימה, תראה לי מה עשית.
‫ואז אני חושב שקיבלתי חמישה דולר ‫כי הייתי ילד טוב.
‫האם אבא שלך התאכזב מזה שלא גנבת?
‫הוא התפלא ש...
‫"אין מצב שאתה כזה טוב," הוא חשב.
‫"אף אחד לא כזה טוב. זה לא הטבע האנושי."
‫אבל זו ילדות רומנטית כל כך, לא?
‫טוב, זה... כן. אני באמת צריך להבהיר את זה,
‫שלא משנה איזו התגלויות היו לי אחר כך,
‫ולא משנה מה מנעו ממני, אימהות ודברים,
‫זה היה מרגש מאוד.
‫לא הזכרנו את העובדה ‫שהייתי אמור להיות פרקליט.
‫ואחי הגדול היה אמור להיות עורך דין.
‫הייתי נחוש ללמוד באוקספורד והתקבלתי.
‫רוני דרש לדעת על מה הוא משלם.
‫מתוך פחד, אמרתי שאלמד משפטים.
‫וכשהוא שמע שמועות שאני לומד שפות מודרניות,
‫הוא התנפל על המורה שלי ‫ודרש לדעת איך זה קרה לעזאזל.
‫זו הייתה אשמתם או אשמתי?
‫מהמורה הבכיר -
‫המנטור שלי, ויויאן גרין, הראה לו את הדלת.
‫מכללת לינקולן, דוח המורה ‫קורנוול הוא אדם ממעלה ראשונה. -
‫בקשת הצטרפות -
‫אז המשכתי ללמוד שפות מודרניות.
‫די-ג'יי-אם קורנוול. - 1952 ‫שפות מודרניות. -
‫ובאמצע השנה השנייה, ‫הוא חווה פשיטת רגל דרמטית מאוד.
‫היא הייתה ענקית, ‫בשווי של מיליון פאונד ורבע.
‫ואז בנק וסטמינסטר באוקספורד, מסיבותיו שלו,
‫סירב להשאיר את החשבון שלי וסגר אותו.
‫הייתי קרוב מאוד לחברה שלי בזמנו, ‫אז החלטנו להתחתן.
‫החפרפרת -
‫לימדתי בבית ספר יסודי עלוב.
‫וזה היה אותו בית ספר יסודי שבמוחי
‫הצבתי בתחילת "החפרפרת."
‫החפרפרת -
‫חיינו בעוני אמיתי
‫עם שירותים חיצוניים ודברים כאלה, ‫ואמבטיה מפח.
‫ואז, בצורה הרואית, לדעתי,
‫ויויאן גרין גרם למכללה להתקשר אליי בחזרה.
‫והם איכשהו ימצאו את הכסף בשבילי.
‫אז חזרנו והם מצאו לנו דירה נהדרת לגור בה.
‫החיים השתנו לחלוטין.
‫המשיכה המוסדית חזרה
‫כאשר איטון הזמינו אותי ללמד בי"ב.
‫חשבתי שאהיה מנהל באיטון לשארית חיי.
‫ואז, אחרי שנתיים, נמאס לי מזה.
‫והמרגלים פיתו אותי, ‫וחשבתי שאהיה מרגל לשארית חיי.
‫ממש קשה לגייס אנשים לשירות החשאי.
‫בסופו של דבר, ‫אתה מחפש מישהו שהוא קצת רע,
‫אבל באותו הזמן נאמן.
‫הם חיפשו סוג מסוים של טיפוס בזמני, ‫והתאמתי לו בדיוק.
‫הופרדתי מהקן בגיל מוקדם.
‫פנימייה.
‫עצמאות נפשית מוקדמת.
‫אבל חיפשתי חיבוק ממסדי.
‫אני עדיין יכול לראות את חיי ‫כרצף של חיבוקים ובריחות.
‫הצטרפתי לשירות מודיעין אחד ונמאס לי ממנו.
‫עברתי לשני ונמאס לי ממנו.
‫התפכחתי בגלל המלחמה הקרה עצמה, ‫וזה היה קל
‫כשראית את כל הנאצים האלה ‫מסתובבים בגרמניה המערבית.
‫וגם בגרמניה המזרחית.
‫בשביל מה באמת נלחמנו?
‫כאילו שהמלחמה לא קרתה?
‫זו הייתה התחושה.
‫הכוח של שכחה כפויה היה מדהים.
‫הציבו אותי תחת כיסוי דיפלומטי ‫בגרמניה המערבית.
‫וזו הייתה אחת הברכות הגדולות בחיי,
‫כי הייתי שם כשהקימו את חומת ברלין.
‫העימות בין מזרח למערב הומחש בברלין.
‫היו מתחים כל הזמן. זה השפיע על כולם.
‫תשומת הלב של העולם החרד מרוכזת בברלין.
‫ההגירה ההמונית האחרונה ‫של פליטים מהמזרח מעובדת
‫כאשר המשטר הקומוניסטי של גרמניה ‫סוגר את גבולותיו.
‫זרם האנשים המחפשים מקלט פה בשולי החופש
‫הגיע ל-1,500 אנשים ביום.
‫אתה עוזב את הגזרה האמריקאית -
‫נסעתי לברלין וראיתי בעצמי מה קורה שם.
‫הדרמות הגדולות התרחשו לפני שהחומה נבנתה.
‫הכבאים בגרמניה המערבית פרשו ‫את הטרמפולינות שלהם מתחת לבניין.
‫אנשים קפצו לדברים האלה.
‫מראות שוברי לב.
‫חומת ברלין היא סמל מביש -
‫חומת ברלין היא החזית במלחמה הקרה -
‫מה הייתה התגובה הרגשית שלך ‫כשראית את הדבר הזה?
‫שילוב של כעס, גועל ואמפתיה.
‫זה היה ציון דרך עבורי.
‫זה היה התמריץ שיצר ‫את "המרגל שחזר מן הכפור".
‫מצרף של ההבנה שלך של העולם?
‫יותר כמו אישור של ההבנה שלי של העולם.
‫זה היה הסמל הכי מגעיל ‫לטירוף של המאבק האנושי.
‫הרגשתי ששני הצדדים, המזרחי והמערבי,
‫המציאו את האויב שהם היו צריכים.
‫ניצחון יחד! -
‫המעבר החלק מאנטי-נאציזם לאנטי-קומוניזם.
‫יחד נחנוק את ההיטלריזם -
‫עצרו את הקומוניזם! ‫זו המשימה של כולם -
‫ברלין -
‫חזרתי מברלין.
‫ידעתי שאני רוצה לכתוב רומן חזק על זה.
‫היה קיץ. אני חושב שעבדתי בעיקר בגינה.
‫הילדים היו בסביבה.
‫התחלתי אולי ב-4:00 או 5:00 בבוקר.
‫והרגשתי זרימה של דם וכעס.
‫מצאתי, כביכול, משל ששירת את המטרות שלי,
‫וזה היה "המרגל שחזר מן הכפור".
‫מה את חושבת שהם מרגלים?
‫פילוסופים של המוסר ‫שמודדים את כל מה שהם עושים
‫מול מילתו של אלוהים או של קרל מרקס?
‫הם לא. הם רק חבורה של מנוולים ‫מוזנחים ומלוכלכים כמוני.
‫אנשים קטנים, שיכורים, ‫הומואים, בעלים נשלטים,
‫עובדי ציבור שמשחקים בבוקרים ואינדיאניים ‫כדי להאיר את החיים הקטנים והרקובים שלהם.
‫את חושבת שהם יושבים כמו נזירים בתא ‫ומאזנים בין טוב לרע?
‫הסופר שהוא הסנסציה הכי גדולה כרגע,
‫שמו האמיתי הוא דייוויד קורנוול,
‫אבל הוא מוכר לנו הרבה יותר כג'ון לה קארה.
‫כמה עותקים של "המרגל שחזר מן הכפור" נמכרו?
‫אני חושב שמכל המהדורות, מועדוני הספרים, ‫כריכה רכה, בכל רחבי העולם,
‫אומרים שבערך 15-12 מיליון עותקים.
‫המרגל שחזר מן הכפור -
‫אני מבין שהצלחתו של "מרגל" הייתה הפתעה.
‫ארבעה חודשים כרב המכר של אמריקה! -
‫1. המרגל שחזר מן הכפור. ‫לה קארה -
‫אני חושב שזה לא הפתיע אותי ‫מהבחינה שכאשר סיימתי אותו
‫הרגשתי שכתבתי משהו
‫שהביע באופן עמוק את הרגשות שלי,
‫ושאולי הוא מצליח.
‫ג'ון לה קארה הוא הסופר הכי טוב... -
‫התגובות המוקדמות מהסוכן ומהמו"ל ‫רמזו שהוא באמת מצליח.
‫אתה חייב לזכור את ההקשר שבו הוא פורסם.
‫מיצינו כבר את ג'יימס בונד באותה התקופה.
‫ד"ר נו ‫בבימוי טרנס יאנג -
‫אני מעריכה את המזל שלך, מר...
‫בונד. ג'יימס בונד.
‫המציאות שהחדשות,
‫וכל האירועים שקרו סביבנו, הציגו
‫הייתה שמרגלים הם צבא מרופט ‫של מקבלי החלטות בודדים.
‫אני סיפקתי את תרופת הנגד.
‫הבעיה בזה, ואני חי עם זה עד היום,
‫זה שזה צייר את השירות החשאי כגאוני.
‫בעוד שבאותה התקופה היינו ארגון משותק
‫שבקלות היה אפשר לפרק אותו ‫ולהקים אותו מחדש.
‫החפרפרת -
‫"אם משימת חייך היא להשיג בוגדים,
‫ולשכנע אותם לתמוך במטרה שלך,
‫אתה לא יכול להתלונן כאשר מתברר
‫שמישהו אחר השיג אחד משלך.
‫כשניגשתי לכתוב את 'החפרפרת'
‫זו הייתה המנורה העגמומית של קים פילבי ‫שהאירה את דרכי."
‫"ראש הריגול הנגדי הגאוני לשעבר ‫של אם-איי-6.
‫פעם חשבו שהוא יהפוך לראש השירות, ‫והוא גם היה מרגל רוסי."
‫דיפלומט בריטי לשעבר ריגל עבור רוסיה -
‫באמצע תקופת העבודה שלי בגרמניה המערבית,
‫הודיעו על עריקתו של פילבי.
‫היעלמותו מביירות והופעתו במוסקבה.
‫זה היה הלם לאתיקה ‫של השירות החשאי באותה התקופה.
‫מישהו עוקב אחרינו.
‫השאלה היא אם האם-איי-5, ‫האם-איי-6 רצו שהוא ילך.
‫אף אחד לא רצה את החשיפה הזו. ‫יש לך בעיה גדולה.
‫מרגל חשוב מאוד לשעבר שעולה למשפט.
‫זה יסב נזק לאומי גדול וזה ישיג מעט מאוד.
‫לאחר התבוננות מפוכחת, ‫הכוחות השולטים אמרו, "תודה לאל".
‫"תודה לאל"? אז הם נתנו לו לברוח?
‫כן.
‫תודה, חבר.
‫העריקה של פילבי חדרה ישר ללב
‫של הממסד באותה התקופה.
‫הוא היה ילד של וסטמינסטר.
‫חלק מהמעגל הפנימי של החברה האנגלית.
‫על בסיס זה, אנשים התעלמו
‫מהעבר המוכר של פילבי.
‫אי.5. ‫סודי ביותר. -
‫לא היה קשה לבסס
‫שהיו לו קשרים מוקדמים עם קומוניסטים.
‫הוא התחתן עם אישה קומוניסטית בווינה.
‫אשתו הראשונה של פילבי -
‫אפשר היה לטאטא את הדברים האלה הצידה ‫כי הוא... הוא אחד משלנו.
‫הוא אחד משלנו.
‫אז אם באמת היית בודק את הרקע של פילבי,
‫היית אומר שהבחור הוא...
‫הוא מריח קצת מוזר. אנחנו לא רוצים את זה.
‫אבל להיפך, הוא היה מר קסם אישי,
‫והוא אהב לרמות אנשים.
‫סודי ביותר ואישי. -
‫"נכנס עכשיו ניקולס אליוט, ‫החבר הכי נאמן של פילבי, איש סודו,
‫אח מסור לנשק במלחמה ושלום. תלמיד איטון.
‫בנו של מנהל איטון לשעבר, ‫הרפתקן, מטפס הרים ונוכל."
‫"בין הדברים הרבים ‫היוצאים מן הכלל שאליוט עשה בחייו,
‫וללא ספק הכואב מכולם, ‫הוא ישב פנים מול פנים בביירות
‫עם חברו הקרוב, ‫עמיתו והמנטור שלו, קים פילבי,
‫ושמע אותו מודה שהוא היה מרגל סובייטי
‫במשך כל השנים שהם הכירו זה את זה."
‫מר פילבי -
‫ניק אליוט אמר לי שכאשר הוא נסע ‫לראיין את פילבי בביירות,
‫ולהשיג את הווידוי מפילבי.
‫הוא אמר שכאשר הוא לא שיחק במשחק כפול,
‫הוא היה בודד מאוד.
‫הוא הרגיש שהחיים שלו משעממים,
‫אז ההתמכרות לבגידה הייתה הכרחית עבורו.
‫והוא בגד בכולם, באמת, כבר מילדותו.
‫האמת עולה על כל דמיון -
‫משתמשים הרבה במונח "סוכן כפול" לא נכון.
‫פילבי מתואר לעיתים קרובות ‫בתקשורת כסוכן כפול.
‫ניקולס אליוט -
‫למען האמת, פילבי היה בוגד
‫בזוי ברמה גבוהה.
‫מה בדיוק ההבדל?
‫הוא ריגל עבור הרוסים.
‫אם הוא היה סוכן כפול, ‫הוא היה מרגל עבור הרוסים.
‫אבל הוא היה מרגל נגד הרוסים.
‫הכרתי את אליוט טוב למדי. ‫והוא היה בחור גבוה.
‫הגוף הגדול, הווסטים, המשקפיים.
‫קול של מישהו מאיטון, הבן של מנהל איטון,
‫חלק משורה ארוכה של תלמידי איטון מאחוריו, ‫אריסטוקרטי מאוד.
‫אתה יכול לחקות את הקול שלו?
‫כן. אמרתי לו, "ניק,
‫כשהלכת לפגוש את קים, איזה סנקציות היו לך?"
‫"סנקציות, ידידי? למה אתה מתכוון?"
‫"איך יכולת לאיים עליו?
‫יכולת לאיים עליו ולהחזיר אותו ללונדון?"
‫"אה", הוא אמר, "בחורי היקר, ‫אף אחד לא רצה אותו בלונדון".
‫אני אמרתי, "אז עם מה יכולת לאיים עליו?
‫ניק, קדימה, תתוודה". הוא אמר,
‫"אמרתי לו שאם הוא לא יתוודה,
‫לא תהיה נציגות, שגרירות,
‫עסק או מועדון בכל המזרח התיכון
‫שיתייחסו אליו."
‫אז אמרתי, "זה בטח הפחיד אותו".
‫"כן."
‫הוא שיחק בתפקיד האנגלי הטיפש,
‫האם הוא היה כזה, ‫כפי שרבים טוענים, אני לא יודע.
‫כתבת את השורה ההיא.
‫"פילבי היה מומחה בלהונות אחרים.
‫אליוט היה מומחה באותה המידה ‫בלהונות את עצמו."
‫אני שמח שאמרתי את זה.
‫תמיד טענתי
‫שזה היה אינסטינקט, ולא היגיון, ‫שגרם לפילבי לעשות את מה שהוא עשה.
‫הריגוש שבלצאת לרחוב כשאתה יודע ‫את מה שאתה יודע והם לא יודעים.
‫הסוכן החשאי אוהב את ההנאה ‫שבסכיזופרניה מרצון.
‫"סכיזופרניה מרצון."
‫הדואליות כל הזמן.
‫של להיות הפוך ממי שאתה בחוץ.
‫אבל האם אין הנאה בכך שאתה קובע מדיניות?
‫כן, אני חושב שההנאה היא חושנית.
‫מסע חושני
‫שבו אתה כל הזמן מתגרה בגורלך ושורד.
‫וגם יוצר שינוי אמיתי, בהחלט.
‫להרגיש שאתה במרכז היקום ‫זה מצוין בשביל היוהרה.
‫להעביר את זה, את הזהב הטהור הזה, ‫לברית המועצות, לאדונים שלך.
‫"עכשיו אתם אוהבים אותי? ‫אם אתן לכם את זה, תאהבו אותי?"
‫אני יכול לדמיין ‫את האינסטינקט החושני הזה בבירור.
‫לא בעצמי, אלא בו.
‫מר לה קארה, תיארת את קים פילבי
‫כ"נוקם שהרס את המבצר מבפנים".
‫אני חושב שהוא אחד מהאנשים המוזרים ‫שנולדו לחיי מותרות
‫ובדרך מסוימת, ‫התרעמו על היתרונות שהם נולדו אליהם.
‫אדם שמצד אחד הרגיש שהוא טוב יותר מהחברה,
‫ומצד שני, לא היה יכול לסלוח לחברה ‫על שהציבה אותו בעמדה הזו.
‫אני חושב שהוא היה במלחמה עם עצמו.
‫כשנסעתי סוף סוף למוסקבה ב-1988,
‫הייתי במסיבה של אגודת הכותבים הסובייטית.
‫תיקי פילבי ‫גנריך בורוביק -
‫היה בחור גדול בשם גנריך בורוביק.
‫בורוביק ניגש אליי ואמר,
‫"דייוויד, אני רוצה שתכיר חבר טוב מאוד שלי.
‫הוא מעריץ את הספרים שלך.
‫קים פילבי."
‫עניתי, בעוד שהרגשתי בחילה,
‫שאני עומד לאכול ארוחת ערב עם השגריר שלנו,
‫ואני לא יכול לאכול ארוחת ערב ‫עם נציג המלכה בערב אחד,
‫וארוחת ערב עם מישהו שבגד במלכה בערב הבא.
‫חשבתי שיש דבר כזה רשע.
‫מישהו ששירת את סטלין בעיוורון ‫כל כך הרבה זמן.
‫איך הוא יכול לשרת אדם כזה, מטרה כזו,
‫כמו קומוניזם סובייטי, היה נשגב מבינתי.
‫הוא ידע טוב יותר מכולם מה הוא עשה.
‫זו הייתה ההתמכרות, זה היה הכיף ‫של הבגידה שהשפיעו עליו.
‫זו הייתה התחושה שהוא היתל ‫בשני הצדדים כדי להרוויח מכל הכיוונים.
‫הוא היה ליבת כדור הארץ. ‫הוא שיחק את משחק העולם.
‫בסופו של דבר, ‫זה בקושי היה קשור לאידיאולוגיה.
‫זה אולי התחיל כאידיאולוגיה.
‫אחרי זה, זה הפך להתמכרות, הבגידה.
‫אם היית נותן לו לשמור על החתול שלך ‫למשך כמה שבועות,
‫הוא היה בוגד איכשהו בחתול.
‫הייתה לי מערכת יחסים פנימית עם פילבי.
‫הפיתוי, איכשהו,
‫להפנות את גבך לכל מה שלימדו אותך וגילית
‫ולצאת לדרך משלך.
‫אני יכול להבין איך זה קרה לפילבי.
‫והרגשתי שתודה לאל ‫שמעולם לא הלכתי בכיוון הזה.
‫אבל היה שלב שבו הציעו לי את הצומת הזה.
‫יכולתי להפוך לאדם רע מאוד.
‫ולמרבה המזל, מצאתי בית עבור יצר הגנבה שלי.
‫עבודת הסופר היא "לגנוב מהחיים" -
‫הסופר קצת לא מכוון. הוא שונה.
‫שיטות היצירה שלו הן שיטות של אדם בודד
‫ששואל, מפשיט חוויות פה ושם
‫ומחבר ביניהן בניסיון ליצור חבילה, אם תרצו,
‫שאפשר להציע לציבור.
‫מהבחינה הזו, הוא קוסם.
‫ואם אנשים כל הזמן מנסים ‫לגלות את הסודות שלו,
‫אז הוא יגלה את התחבולה שלו.
‫עבורי, כתיבה היא כל פעם מסע של גילוי עצמי.
‫איך דמויות מתנהגות, ‫איך הן מופיעות, מי הן,
‫מה הן רוצות להשיג,
‫הן מגלות את עצמן על הדף הריק
‫והן מספרות לי קצת על מי שאני.
‫החפרפרת -
‫כאשר אני כותב על ג'ורג' סמיילי, כמובן,
‫אני כותב על האבא האידיאלי ‫שמעולם לא היה לי.
‫אלה ניסיונות של הכרה עצמית.
‫הצצות קטנות לאורך הדרך למי שאתה באמת.
‫מעולם לא הלכתי לטיפול.
‫אני מרגיש שאם הייתי יודע סודות על עצמי, ‫הייתי מונע מעצמי לכתוב.
‫מה למדת על עצמך מביל היידון?
‫אני מניח שזה משהו שכבר ידעתי.
‫זה גם משהו שידעתי על פילבי.
‫וכמובן שהיידון עוצב במידה מה על פי פילבי.
‫אינסטינקט רדום בי,
‫שלמיטב ידיעתי מעולם לא השתמשתי בו, ‫האמנתי לו,
‫וזה להיות מלך העולם, כפי שהיידון חשב שהוא.
‫הייתה תקופה שבה התענוג ‫שבלהיות בעולם החשאי,
‫קרוב למה שהתרחש, מה שבאמת התרחש,
‫מילא אותי בשמחה.
‫פאוסט ‫בבימוי אף-דביליו מורנאו -
‫זה, מבחינה פאוסטיאנית, ‫מה שהעולם מכיל בנקודה הכי פנימית שלו.
‫"ואס די ולט אים אינסטן זוסמנהייט", ‫זו השורה.
‫...מה שמחבר את העולם ‫בליבה הכי פנימית שלו... -
‫הצליין החשאי -
‫ואז יש את השורה המייאשת ב"הצליין החשאי",
‫"לדעת שהחדר הפנימי ביותר..."
‫"...לא מכיל דבר". כן.
‫איכשהו אנחנו מאמינים שיש חדר פנימי
‫שבו יוצרים מדיניות.
‫אני חושב שזה נוצר לחלוטין לגופו של עניין,
‫מיום ליום, משעה לשעה.
‫ההיסטוריה היא כאוס!
‫ההיסטוריה היא כאוס, ‫ולכן לדמיין, כפי שאולי עשיתי,
‫בתמימות הנצחית שלי,
‫שהיה סוד גדול לטבע האנושי.
‫אין סוד כזה.
‫כל אנשי סמיילי ‫בי-בי-סי - בבימוי סיימון לנגטון -
‫"'ריגול הוא נצחי', סמיילי הודיע בפשטות.
‫'אין קריירה אבסורדית יותר בעולם ‫מאשר זו שבחרתם בה.
‫הסיכוי שיציבו אתכם גדל ‫ככל שיש לכם פחות ניסיון.
‫ועד שתלמדו את המקצוע, ‫אף אחד לא יוכל לשלוח אתכם לשום מקום
‫ללא תיאור מסחרי מסביב לצווארכם.
‫ספורטאים זקנים יודעים שהם שיחקו ‫הכי טוב כשהם היו בשיאם.
‫מרגלים שנמצאים בשיאם יוצאים לפנסיה.
‫ואז, בגיל מסוים,
‫אתם רוצים את התשובה.'
‫'אתם רוצים את המגילה המגולגלת בחדר הפנימי
‫שאומרת לכם מי שולט בחיים שלכם ולמה.
‫הבעיה היא שעד אז
‫אתם האנשים שיודעים הכי טוב...
‫שהחדר הפנימי ריק.''"
‫כשקראתי את זה, ‫חשבתי שזה יותר קיומי בצורה עמוקה.
‫האם החדר הפנימי הוא אנחנו? ‫אולי אין שם דבר?
‫במקרה שלי זה נכון, כן. ‫אני לא יכול לדבר בשם כולם.
‫אני חושב שכולנו חיים חלקית במצב סודי
‫מבחינת הבוסים שלנו, המשפחות שלנו, ‫הנשים שלנו, הילדים שלנו.
‫לעיתים קרובות אנחנו נוהגים ‫בגישות שאנחנו מאמינים בהן,
‫אולי מבחינה אינטלקטואלית, אבל לא רגשית.
‫אנחנו בקושי מכירים את עצמנו.
‫נראה לי שאת דמות המרגל
‫אפשר לנצל כמעט ללא סוף,
‫למטרת ניסוח כל מיני דברים מוחבאים ‫בחברה שלנו.
‫יש מרגל קטן בכולם -
‫"סופר הריגול הטוב ביותר בזמנו. ‫אולי בכל הזמנים." -
‫החוויה שלי כשאני קורא את לה קארה היא,
‫"האם אני בעולם בדיוני? ‫האם אני בעולם עובדתי?
‫האם אני בשילוב מוזר של שניהם?"
‫אני באמת לא חושב ששום אמן, ‫בין אם הוא סופר,
‫צייר או כל אחד אחר,
‫אני לא חושב שהוא צריך ‫להסביר את עבודתו מעבר לנקודה מסוימת.
‫אם זה מעלה בך את השאלות האלה, ‫אתה כבר נהנה.
‫ניסיתי, במהלך השיחות האלה,
‫לדבר על תהליך הגריעה מהחיים האמיתיים.
‫עכשיו, כתבתי ספר בצורה מודעת מאוד,
‫"מרגל מושלם"...
‫מרגל מושלם ‫בי-בי-סי - בבימוי פיטר סמית' -
‫שהציג גרסה מקבילה, אם תרצה, ‫של הרבה דברים שקרו לי.
‫בשביל רוני, תקראו את ריק, ‫בשבילי, תקראו את מגנוס.
‫אני לא יכול להגדיר עבורך
‫היכן המציאות עוברת ‫דרך הדלת הסודית לעבר הבדיון.
‫אני ממש מעדיף לחזור לרעיון שתיארתי
‫של "אני חי בבועה הזו ואני מייבא דברים".
‫תואר מאוקספורד -
‫חיל המודיעין -
‫זו סוג של בדידות מהבחינה
‫שאתה לא חולק את המחשבות שלך עם אף אחד.
‫אתה יוצר בחשאי מהאלמנטים שאתה רואה סביבך.
‫מהדהד את ריק באופן לא מודע -
‫ישות בדיונית רציונאלית שיוצרת סדר מכאוס.
‫זה תהליך כל כך נורמלי.
‫לו הייתי צייר, הייתי מרגיש אותו הדבר.
‫הייתי לוקח את האור, את החלון
‫והייתי מנסה ליצור ציור ‫של איך שאני מרגיש עכשיו.
‫התכוונתי לשאול ‫איך אתה מרגיש עכשיו, אבל זה נראה לי טיפשי.
‫ארול, אני מרגיש מאוד בנוח.
‫אני נהנה מאוד לדבר על דברים ‫שלא דיברתי עליהם בעבר.
‫ראיתי את האפשרות הזו, ‫בגילי המתקדם, כמשהו סופי.
‫ידעתי שאני לא מתכוון לשקר, ‫שאני לא מתכוון להמציא דברים.
‫אני אפילו לא מתעניין בהגנה עצמית,
‫כי אני באמת לא יודע במה מאשימים אותי.
‫"מר מגנוס, בעבר בגדת בי,
‫אבל חשוב מכך, בגדת בעצמך.
‫אפילו כשאתה מספר את האמת, אתה משקר.
‫יש לך נאמנות ויש לך חיבה.
‫אבל למה? למי?" ‫- אבל למה? עבור מי?
‫אני לא יודע.
‫יום אחד, אולי תספר לי.
‫מה שאני אומר, מר מגנוס, ‫זה שאתה מרגל מושלם.
‫מר מגנוס -
‫דמויות לא עובדות ‫עד שאתה שם בהן קצת מעצמך.
‫הן רק אנשי נייר.
‫אני מדבב את הדמויות שלי. ‫אני קורא אותן לעצמי.
‫הדרך שבה הן מדברות חשובה מאוד.
‫אחרי זה, הן אומרות לך מי הן, ‫איך הן מתלבשות, איך הן זזות.
‫אבוי, לפים אין... -
‫כמה ימי ראשון מאוחר יותר -
‫השנה הנוראית של אקסל ‫פים נותנת לו 1,000 פאונד -
‫הפעם פים קיבלה... -
‫(וינה מצילה אותם) -
‫זו הופעתה של הדמות, ‫בעודך כותב, עמוד אחרי עמוד.
‫שכר לימוד לשפה הצ'כית ‫אקסל לא נמצא בשום מקום -
‫מרגל מושלם -
‫בהדרגה, הבחור הזה מופיע והוא שלך.
‫האינסטינקט הטבעי שלי כשאני פוגש אנשים
‫הוא לשקול את האפשרויות של הדמות שלהם.
‫אני מתחיל לתת להם דברים שכנראה אין להם.
‫באופן מסקרן, במוצר הסופי, ‫המאפיינים האלה אולי כבר לא שם.
‫אבל זו ההתחלה של הסיפור.
‫ואז אני שואל, "מה האנשים האלה רוצים?"
‫וכשאתה מבחין בין תאוות מנוגדות, ‫אתה מקבל את מהות הקונפליקט.
‫כתבת, "החתול ישב על השטיח זה לא סיפור,
‫אבל החתול ישב על השטיח של הכלב זה סיפור."
‫נכון.
‫ואז יש לי את הגרסה של לה קארה.
‫"החתול בגד בכלב ‫על ידי כך שהוא ישב על השטיח שלו."
‫אני חושב שהחתול היה סוכן כפול.
‫ג'ון לה קארה: אמן סיפורי הריגול -
‫איש המסתורין של משחק הריגול -
‫למה בגידה היא רעיון שחשוב לך?
‫האב הלא מושלם שנתן השראה ‫ל"מרגל מושלם" -
‫זה מגיע מרקע משפחתי ארוך.
‫המציאות לא הייתה קיימת בילדות שלי, ‫הצגות כן היו קיימות.
‫הרגשתי, כאשר בחנתי את החיים, ‫שהרבה ממה שאנשים אמרו באופן גלוי
‫לא היה מה שהם חשבו בחשאי.
‫צריך לזכור שבכל השירותים החשאיים
‫שבהם הייתי לא יעיל, אבל שכרו את שירותיי.
‫ברג'ס ומקלין ‫הסיפור המלא הראשון מרוסיה -
‫אלה היו העשורים של הבגידה.
‫תהית מי האדם הבא שיצוץ.
‫האם-איי-5 קיבל ‫הפצרות חזקות מאוד מהאמריקאים
‫לשפר את העבודה שלנו ‫ולהיפטר מהקומוניסטים בקרבנו.
‫אדם הופיע
‫והייתה לו סמכות כלשהי, והוא הבהיר את זה,
‫והוא אמר, "בוא ונשתה".
‫והיה לו קיר מדהים עם ציפורים חיות מאחוריו.
‫הן התעופפו בשקט.
‫אני חושב שהוא היה טיפש, ‫אם יורשה לי להוסיף.
‫הוא בטח היה אנליסט, פסיכולוג.
‫הוא היה חוקר אותך בצורה ‫מטופשת כמו של מנהל בית ספר...
‫"אתה מסתדר עם אשתך?"
‫בחנו את כולנו כמרגלים ‫קומוניסטים פוטנציאליים.
‫מה שהיה מצחיק במקרה שלי ‫זה שבשביל האם-איי-5
‫הצטרפתי לקהילה הקומוניסטית ‫באוניברסיטה שלי באוקספורד.
‫בחרו אותי וחיזרו אחריי. ‫ישבתי בשגרירות הסובייטית,
‫וצפיתי ב"אוניית הקרב פוטיומקין" ‫בערך שש פעמים,
‫מילאו אותי בוודקה ואז זרקו אותי.
‫זה סרט טוב.
‫זה סרט טוב, אבל אין לו סוף טוב.
‫אוניית הקרב פוטיומקין ‫בבימוי סרגיי אייזנשטיין -
‫חכה רגע. האם הרצון הוא להיות ‫סוכן כפול מההתחלה?
‫כן.
‫זו הייתה מחשיבה מסעירה מאוד באותה התקופה.
‫זה לא רק סוכן, זה סוכן כפו...
‫זה קורה כל הזמן בכל שירות חשאי
‫ובכל שירות ריגול נגדי.
‫שאתה מציג אנשים בפני המגייס,
‫ואתה מקווה שהוא יגייס אותם, ‫ואז האדם שהוא גייס שייך לך.
‫זה, כפי שהגרמנים אומרים, נורמלי.
‫מזה יצאה מערכת יחסים כואבת מאוד
‫עם הראש הסודי של הקבוצה הקומוניסטית ‫באוקספורד באותה התקופה,
‫אדם תמים מאוד, סטנלי מיטשל.
‫מרגל מושלם -
‫למדנו באותו הקולג', הוא למד רוסית וגרמנית.
‫הוא היה ממוצא יהודי-רוסי.
‫ויצאנו לחופשת הליכה ביחד בדורסט.
‫היו לו את כל השמות של הסטודנטים
‫שהיו חברים במפלגה הקומוניסטית ‫באותה התקופה.
‫העבודה שלי באם-איי-5 ‫הייתה לזהות את האנשים האלה.
‫וכמובן, זה נוראי. בגדתי בסטנלי.
‫למרות שאני מתפתל ונחרד ‫מההתנהגות שלי עכשיו,
‫אני עדיין חושב שהיה צריך לעשות את זה.
‫מאוחר יותר, סטנלי הגיע למסקנה הפשוטה מאוד
‫שאני הייתי האדם הזה בחייו.
‫זה פגע בו מאוד. ‫"זה היית אתה, יהודה איש קריות. חזיר.
‫איך מישהו יכול לעשות את זה? ‫איך מישהו יכול להיות מגעיל כמוך?"
‫וההגנה שלך?
‫הייתה, "סליחה, סטנלי, ‫אבל אתה שייך לתנועה מהפכנית
‫שהייתה נחושה לערער את המדינה שלנו.
‫באותה התקופה היינו במלחמה ‫עם ברית המועצות, מבחינה טכנית.
‫אתה היית בצד הלא נכון."
‫אתה יכול להיות בטוח שאתה בצד הנכון
‫ולא בצד הלא נכון? ‫- כמובן שלא. לא. כמובן שלא.
‫מרגל מושלם -
‫ב"מרגל מושלם", למה רצית שהבן יתאבד?
‫מרי לא שמעה את הירייה. -
‫קודם כול, כי הוא ידע שהוא נחשף כסוכן כפול.
‫הוא היה יכול לסגור עסקה, ‫אני מניח, בעולם האמיתי.
‫אני חושב שהחיים גם היו בלתי נסבלים עבורו.
‫והוא התבייש מבנו.
‫האם רוני חש אשמה?
‫אני באמת חושב שלא.
‫שמעתי אותו עושה את זה, דרך חור המנעול,
‫לאימא החורגת הראשונה שלי.
‫הוא יילל שהוא לעולם לא יעשה משהו שוב.
‫אני לא יודע אם הוא חש אשמה,
‫אני לא יודע איך הוא חי עם עצמו.
‫חי עם הפנטזיות שלו,
‫שלא התחילו בהכרח כתוכניות פליליות,
‫אבל זה היה כמו לכתוב רומן,
‫במובן שהוא שמע את השורה הנכונה
‫או זיהה רמז כלשהו בקהל.
‫וזו הייתה תחילת התחבולה.
‫"אני באקסטר ואני חוצה חלקת שממה.
‫אני מחזיק את ידה של אימי, אוליב.
‫כיוון שהיא עטתה כפפות, לא היה מגע בעור
‫ואכן, ככל שאני זוכר, מעולם לא היה.
‫בצד המרוחק של השממה ‫נמצא בניין עם חזית חשופה
‫וחלונות עם סורגים ובלי אור בפנים."
‫"ובאחד מהחלונות האלה עם הסורגים,
‫עומד אבי, שנראה בדיוק ‫כמו אסיר ממשחק המונופול.
‫אני מנופף לרוני במעלה הקיר
‫ורוני מנופף כמו שהוא תמיד מנופף."
‫אבא!
‫"אני מחזיק את ידה של אוליב ‫בדרך חזרה למכונית,
‫ומרגיש מאוד מרוצה מעצמי.
‫אחרי הכול, לא כל ילד קטן ‫שומר את אימא שלו לעצמו,
‫ושומר את אבא שלו בכלוב."
‫"אבל לפי אבי, שום דבר מזה לא קרה.
‫הרעיון שאולי ראיתי אותו בכלא כלשהו
‫העליב אותו מאוד."
‫המצאה גמורה מההתחלה ועד הסוף, בן.
‫כל מי שמכיר את חלקו הפנימי של כלא אקסטר
‫יודע היטב שאי אפשר לראות את הכביש מהתאים.
‫"ואני מאמין לו.
‫אני טועה והוא צדק.
‫הוא מעולם לא הופיע בחלון ‫ומעולם לא נופפתי לו.
‫אבל מה האמת? מהו זיכרון?
‫אנחנו צריכים למצוא שם אחר
‫לדרך שבה אנחנו רואים ‫אירועים מהעבר שעדיין חיים בתוכנו."
‫אני לא חושב שלהתעמת איתך ‫זו הדרך הנכונה לנסח את זה.
‫אבל היה משהו שאמרת שסיקרן אותי
‫ונראה לי שזה שווה בדיקה נוספת.
‫אולי זו חקירה. אולי אני מרמה את עצמי.
‫אני לא יכול לדמיין שכחוקר או כמראיין,
‫אתה לא מחפש גם את עצמך במידה מסוימת.
‫אני לא חושב שאנחנו יכולים ‫לחדור אל תוך אנשים כל כך,
‫אבל אנחנו יכולים ליצור דמיונות עליהם ‫ואז אנחנו מזדהים איתם.
‫פרואקטיב בע"מ -
‫שכרת בלשים פרטיים כדי לחקור את אבא שלך.
‫אחד שמן, אחד רזה. שאלתי את עורך הדין שלי,
‫"איך אצור קשר עם האנשים האלה?"
‫הוא אמר, "אל תגיד להם שאמרתי לך,
‫אבל אלה אולי האנשים הכי אכזריים ‫שאני מכיר."
‫שכרתי אותם בסכום כסף גבוה באופן אבסורדי.
‫דייוויד היקר, תודה רבה על זמנך אתמול.
‫...הזדמנות טובה לדבר על ההמשך. -
‫האמת שהם גילו מעט מאוד.
‫הגודל האמיתי של רוני ‫כבד בהשוואה לגובהו -
‫האשמות חמורות באקסטר -
‫מקור הרבה יותר אמין בקשר ‫לתיק הפלילי הראשון של רוני וכליאתו
‫הוא התקשורת המקומית של התקופה.
‫"הוא היה ראוותני רוב חיי" ‫פשט רגל -
‫הוא קיבל, אני חושב, גזר דין של ארבע שנים ‫על הונאה בגיל צעיר מאוד,
‫אבל אז הוציאו אותו באמצע תקופת המאסר שלו
‫והוא קיבל גזר דין שני של עבודת פרך.
‫אמרתי פעם, "כמה זה נורא?"
‫הוא אמר, "הצוענים היו הכי גרועים".
‫והוא מדבר על קרבות אגרופים.
‫הרומן הקטלני ‫בבימוי סידני לומט -
‫לרוני היה חזה רחב. אני חושב ‫שהוא יכול היה להיות מאוד פיזי בעצמו.
‫שומו שמיים! מה אוטובוס לונדוני ‫עושה ברח' סטייט? -
‫הייתי בשיקגו, קידמתי שבוע בריטי, ‫נסעתי באוטובוסים לונדוניים
‫והעמדתי פנים שאני מתקשר מתאי טלפון.
‫מאוחר יותר השבוע, ‫ג'ון לה קארה יטוס מלונדון
‫לקרסונס עם תאגיד התעופה הבריטי ‫כדי לחתום על "המרגל שחזר מן הכפור"
‫ועל ספרו האחרון, "מלחמת המראות". -
‫הקונסול הכללי הבריטי מסר לי מברק
‫שהוא קיבל מהשגרירות בג'קרטה.
‫השגרירות הבריטית, ג'קרטה ‫31 ביולי 1965 -
‫היה כתוב שרוני בכלא ‫וצריך סכום מסוים כדי לשחרר אותו.
‫האם אסכים לשלם אותו?
‫רווח נאה -
‫זה לא היה סכום ענקי, ‫אבל זה בכל זאת כאב למדי,
‫וזה הביא לשחרורו.
‫ולא דיברנו על זה, ‫עד שדיברתי על זה הרבה אחרי והוא אמר,
‫"זה היה כלום, רק ענייני חליפין."
‫עכשיו אנחנו יודעים שהוא עסק בסחר בנשק
‫בתקופה שבה אינדונזיה התאוששה ‫מרצח עם ענקי.
‫אבל בפעם האחרונה, ‫למיטב ידיעתי, שהוא ישב בכלא,
‫הוא ישב בכלא המחוזי בציריך
‫באשמת הונאת מלונות.
‫הסכימו לו להתקשר אליי ​בשיחת גוביינא.
‫הוא אמר, "אני לא יכול לשבת יותר בכלא, בן. ‫תוציא אותי".
‫וזה היה כסף שוב.
‫כלומר, זה לא היה הרבה כסף, ‫אבל זה הכאיב לי מאוד.
‫עדיין יש לי סיוטים של הגבר ‫הפעיל והגדול הזה כלוא.
‫אני לא יודע כמה זמן הוא ישב בכלא במצטבר.
‫בסך הכול כנראה לא יותר משש או שבע שנים.
‫אבל אני לא יכול לדמיין כמה זה השפיע עליו.
‫דרך אגב, רוני תבע אותך!
‫כן. הענקתי ריאיון ללונדון ויקנד טלוויז'ן.
‫לא ציינתי שאני חייב לו הכול.
‫לא רציתי לתת לרוני את הקרדיט.
‫למה שאמצא שורה שאומרת ‫שאני חייב הכול לאבי?
‫אבל המציאות היא שזה כנראה נכון ‫מבחינות רבות.
‫מעולם לא הרגשתי שייך בשום מקום,
‫אני בר מזל מהבחינה הזו.
‫היו לי חיים עשירים מאוד.
‫וראיתי הרבה מוסדות והרבה דברים.
‫באופן מוזר, חייתי חיים רבים.
‫אני לא מרגיש שאני שייך לאף אחד מהם.
‫מה שנשאר לי זה תחושה שאני לבד.
‫לה קארה חוזר מן הכפור -
‫לה קארה: עוד סיפור ריגול מעולה -
‫האם אבא שלך סבל מהעובדה
‫שהפכת לעשיר ומצליח והוא לא?
‫ספרו החדש של לה קארה ‫רלוונטי כמו הכותרות היום -
‫אני לא יודע.
‫ההשפעה העיקרית של ההצלחה שלי עליו
‫הייתה ליצור בו תחושת זכאות.
‫הוא קנה המון עותקים של הספרים שלי, ‫לרוב באשראי, וחתם עליהם,
‫"מאביו של הסופר."
‫הוא חילק אותם כמו קונפטי.
‫עם מיטב האיחולים ‫מאביו של הסופר -
‫פגשתי את הצד הקשוח, הצד האמיתי, ‫אני מניח, כשהוא זימן אותי לווינה.
‫"בן,
‫חישבתי כמה החינוך שלך עלה לי.
‫ואני יכול לשער כמה אתה מרוויח."
‫ואז הוא הציע לי הצעה.
‫"בן, כל מה שרציתי בחיי זה חזירים ובקר,
‫וחלקה קטנה בדורסט. חזירים ובקר.
‫מקום נחמד לגור בו, ‫אישה נחמדה לגור איתה, ואהיה בסדר.
‫אז מה שאני צריך זה..." ‫והוא נקב בסכום ענקי של כסף.
‫"אבא, אני לא יכול לעשות את זה. ‫זה לא הגיוני.
‫מה שאעשה, אם זה באמת ‫מה שאתה רוצה, עם החזירים והבקר שלך,
‫זה שאני אקנה בית שיהיה בבעלותי ‫ואשכן אותך בו.
‫אתן לך קצבה כדי לנהל את החווה.
‫אני לא סומך עליך לשנייה אחת."
‫האמת שהוא שם עליי מטרה. ‫הוא התכוון לרמות אותי.
‫והייתי מצטרף למועדון האנשים ‫שזרוקים לצד הדרך.
‫ולא התכוונתי לתת לזה לקרות.
‫מלון זאכר ‫וינה -
‫היינו במלון זאכר, בווינה,
‫המסעדה הכי מעודנת וטובה באותה התקופה.
‫הוא הוציא יללה פראית ונוראית.
‫והוא צעק, "אתה משלם לאבא שלך להתבטל!"
‫בקול שהיה אפשר לשמוע מעבר לרחוב.
‫ואז הוא הוציא יללה, יללה, התחיל לקום
‫והנחתי את זרועי על הגב הרחב מאוד שלו,
‫וצלענו לדלת הקדמית של ה... של המלון.
‫ירדנו בכמה מדרגות, ואז הייתה שם מונית ‫והוא הסתכל עליי בתחינה,
‫"איך אשלם על המונית הזו?"
‫ונתתי לנהג כסף.
‫והוא נסע.
‫יכולתי לקבל את ההצעה שלו ‫ולפחות לתת לו קצת כסף.
‫אבל כעסתי כל כך שכאב לי לשלם על המונית.
‫אבל זו תחושה של בגידה.
‫כן. היה הרבה מזה בעניין. ‫"איך אתה יכול לעשות לי את זה?"
‫כל אנשי סמיילי -
‫קדימה, חבר ותיק. הגיע הזמן לישון.
‫ג'ורג'? ניצחת.
‫באמת?
‫כן.
‫כן, אני מניח שכן.
‫אהבת את רוני?
‫אני באמת לא יודע מה זו אהבה.
‫בטח אהבתי אותו כילד.
‫אבל אז ההשלכות של חייו התבררו לי.
‫מאוחר יותר בחייו, כשהוא רצה ‫את כל מה שהיה לי, כמו את הכסף שלי.
‫שלך תמיד, ‫ר. קורנוול -
‫הצלחתי לעשות את מה שהייתי צריך לעשות.
‫יכולתי להתייחס אליו בחיבה.
‫יכולתי להתייחס אליו באדישות, ‫ובחשאי, יכולתי לשנוא אותו.
‫האמת היא שהדברים האלה קיימים
‫בכל מערכת יחסים בין אב לבן בזמנים שונים.
‫זה כמו עונות. ‫הייתי צריך לאסוף שנאה כדי לברוח ממנו.
‫מיתות -
‫קורנוול. - ב-29 ביוני, -
‫רונלד, הבעל והאב האהוב... -
‫בפתאומיות -
‫ערכו לו שלוש לוויות.
‫הלכתי לראשונה.
‫הפצירו בי לנאום וסירבתי.
‫ואז הייתה עוד לוויה,
‫ואז, אלוהים ישמור, היה טקס זיכרון.
‫אבל לא הלכתי לאף אחד מהם.
‫רציתי להאמין שהרגשות שלי מתו.
‫ומעולם לא ראיתי את הקבר שלו.
‫אבל שילמת על הלוויות.
‫אני בטוח בכך, כן.
‫שילמתי על הלוויות של כולם.
‫שילמתי על הלוויה של אימא שלי. ‫כלומר, שילמתי עליהן.
‫מה זה אומר? אני עשיר, שילמתי.
‫המשרת הכי נאמן שלו,
‫שישב בכלא בשבילו, היה אדם בשם ארתור לאו.
‫שמות המשפחה של כל האנשים האלה ‫הם בעלי הברה אחת.
‫היה מר בנט, תאמין או לא.
‫הלכתי לרח' ג'רמין מיד לאחר ששמעתי על מותו
‫כדי לראות אם יש שם משהו ‫שאפשר להציל ושכדאי לשמור.
‫ארתור אמר, "בואו נערוך מסיבה. ‫זה יעשה לנו טוב.
‫בואו נלך לבר של ג'ול מעבר לכביש."
‫הבר של ג'ול -
‫אז הלכנו בערך שמונה אנשים ‫וארתור הנהיג אותנו.
‫שתינו שמפניה ואכלנו צדפות, כל מה שרצינו.
‫חשבנו שנעודד את עצמנו. ‫לפחות זה מה שארתור חשב.
‫הוא שילם באדיבות רבה. ‫וזו הייתה המסיבה שלו, זה היה בסדר.
‫החפרפרת -
‫זו המסיבה שלי, ג'ורג'. ‫אבקש את החשבון כשאהיה מוכן.
‫לאחר יומיים, קיבלתי את הקבלה בדואר.
‫"האם אני מוכן לשלם בהקדם האפשרי?"
‫לרוני מעולם לא היה כסף.
‫היה לו הצלחות כספיות, אבל ברגע ‫שזה קרה, על פי העיקרון המבוסס
‫שהוצאות תמיד עוברות את ההכנסות... ‫הכסף נעלם שוב.
‫הוא היה מעין מכור למשברים.
‫אני חושב שהוא חי על הקצה כל הזמן.
‫ואני חושב שהוא בהחלט שכנע את עצמו
‫שזו הייתה תרומה מכובדת ובעלת ערך לקהילה
‫ושהם ישמחו והוא יהיה עשיר בטירוף.
‫ולידיעתך, הוא היה קרוב מאוד לזה.
‫אני לא מנסה להגן עליו, אני רק מנסה לומר לך
‫כמה קרוב הוא היה להיות אדם מצליח.
‫וכמה אבסורדיות היו הפנטזיות שלו.
‫אבל העולם מתנהל על פי פנטזיות.
‫אני מסכים. הקרום בין מה ‫שהוא עושה, או לא הצליח לעשות,
‫ואנשים עשירים ומצליחים ומכובדים מאוד,
‫הקרום הזה היה דק מאוד.
‫"רוני מת ואני מבקר שוב בווינה
‫כדי לנשום את אוויר העיר
‫בזמן שאני מכניס אותו ‫לרומן האוטוביוגרפי למחצה
‫שבו אני יכול סוף סוף להרהר.
‫לא מלון הזאכר שוב.
‫אני פוחד שהמלצרים יזכרו
‫שרוני התרסק על השולחן ‫ואני סחבתי אותו החוצה.
‫הטיסה שלי לשווכאט מתעכבת
‫ודלפק הקבלה של המלון שבחרתי בו באופן אקראי
‫נמצא באחריותו של שוער לילה זקן.
‫הוא מסתכל בשקט בעודי ממלא את טופס הרישום.
‫ואז הוא מדבר בגרמנית וינאית שקטה ומכובדת.
‫'אביך היה אדם נהדר', הוא אומר.
‫'התייחסת אליו באופן מביש.'"
‫אני שומע שוב ושוב ושוב
‫שעדיין לא לחצתי עליך מספיק בקשר לבגידה.
‫נכשלתי בעבודתי כמראיין או כחוקר.
‫אני מרגיש שסחטת את הספוג ‫עד הטיפה האחרונה בנושא הזה.
‫אבל אענה על כל שאלה שתרצה ‫שאענה עליה, כמה שיותר בכנות.
‫האם הם רוצים שתתפרק ותבכה?
‫ואתייפח? כן. אני יכול לעשות את זה.
‫כמו שאני יכול לעשות קולות של ציפור.
‫לא אדבר על חיי המין שלי ‫יותר ממך, אני מניח.
‫נראה שזה נושא פרטי מאוד.
‫חיי האהבה שלי היו קשים מאוד, ‫כפי שאתה יכול לדמיין,
‫אבל זה נפתר מעצמו באופן נהדר, ‫וזה מספיק על הנושא הזה.
‫אז מה אנשים רוצים?
‫הם רוצים לחשוב שאני דו-פרצופי,
‫שקרן,
‫שאני משתמש בקסם האישי שלי ‫כדי להונות אנשים
‫וכנראה שאני מתעלל בילדים שלי.
‫הם רוצים להוריד ממני את המסכה ולגלות משהו,
‫אבל אני צריך לדעת מה נמצא ‫מאחורי המסכה קודם.
‫נתתי לכם את כולי, למיטב ידיעתי.
‫מנהרת היונים: מסיפורי חיי -
‫בספר הזיכרונות אתה אומר שדבר מזה ‫לא נכון, זה כפי שדמיינתי את זה.
‫בתוך הבועה, אני לוקח מידע אמיתי
‫והופך אותו לבדיוני.
‫אני רוצה לקחת סיפורים מסודרים ‫מתוך המציאות סביבי כי שאני תופס אותה.
‫מלחמת המראות ‫בבימוי פרנק פירסון -
‫אבל לא עשיתי שום דבר מהדברים האמיצים ‫שדיווחתי עליהם בספרים שלי.
‫אבל למה לספר לאנשים ‫שסיפור הוא בדיוני ישר מההתחלה?
‫אם שנינו היינו עדים לאותה תאונת דרכים,
‫לכל אחד מאיתנו הייתה גרסה משלו למה שקרה.
‫אז מה היא אמת?
‫אמת אובייקטיבית נתפסת ‫על ידי צד שלישי נפקד,
‫אבל חוץ מזה, אמת היא סובייקטיבית.
‫מי הצד השלישי? אלוהים?
‫יש תיעוד עובדתי שלעולם לא נשיג.
‫העבודה שלי הייתה לנסות ליצור מעשיות אמינות
‫מתוך העולמות שביקרתי בהם או שביקרו אותי.
‫המסע עבורי היה מסע של דמיון.
‫המפלט הבדיוני מהמציאות.
‫יצירה מחדש של כאוס.
‫לא בדרך מסודרת, ‫אלא בדרך ברורה ואינדיבידואלית
‫שלא גורמת לאנשים להרגיש ‫שהם כמו ג'יימס בונד,
‫"הלוואי שזה היה אני."
‫אבל יותר כמו ‫"אלוהים, אני מקווה שזה לא אני".
‫"כשהייתי מרגל צעיר וחסר דאגות,
‫זה היה טבעי שאאמין שהסודות ‫הכי חמים של המדינה
‫אוחסנו בכספת ירוקה וסדוקה
‫שהוחבאה בסוף מבוך של מסדרונות אפלוליים...
‫בקומה העליונה של רח' ברודווי 54...
‫במשרדו הפרטי של מנהל שירות המודיעין החשאי.
‫שמעתי שיש מסמכים סודיים כל כך
‫שרק המנהל נגע בהם.
‫ועכשיו הגיע היום העצוב
‫שבו המסך האחרון ירד על בנייני ברודווי.
‫האם הכספת של המנהל פטורה מכך?
‫האם עגורנים, מוטות ברזל ‫ואנשים שקטים יעבירו אותה ידנית
‫לשלב הבא במסע הארוך של חייה?
‫זה נקבע באי רצון שהכספת תיפתח."
‫אז אצל מי נמצא המפתח הארור?
‫"לא אצל המנהל הנוכחי, מסתבר.
‫הוא החליט לעולם לא לפתוח את הכספת.
‫אתה לא יכול לחשוף את מה שאתה לא יודע."
‫חסר תועלת!
‫תקראו לביל הפורץ.
‫"השירות החשאי פתח ‫כמה מנעולים בתקופתו,
‫אז נראה שהגיע הזמן לפתוח עוד אחד."
‫"המנעול נפתח."
‫"הכספת ריקה. חשופה.
‫אין בה אפילו סוד יום-יומי."
‫חכה!
‫האם זו כספת פיתיון שנועדה להגן ‫על מקדש פנימי?
‫"הכספת נעקרת בעדינות מהקיר.
‫המנהל מציץ מאחוריה.
‫ומוציא מכנסיים עבים וישנים מאוד,
‫עם תווית עליהם.
‫ההקדשה המודפסת מצהירה ‫שרודולף הס לבש את המכנסיים האלה...
‫סגנו של אדולף היטלר כשהוא ברח לסקוטלנד
‫כדי לנהל מו"מ על הסכם שלום נפרד ‫עם דוכס המילטון,
‫בגלל האמונה השגויה שהדוכס ‫חלק את דעותיו הפשיסטיות."
‫סגנו של היטלר צונח בסקוטלנד -
‫למספר 3 הייתה "אשליית שלום" -
‫"מתחת להקדשה יש שרבוט בכתב יד."
‫"נתח בבקשה.
‫אולי זה יבהיר משהו בקשר למצב ‫תעשיית הטקסטיל בגרמניה."
‫זה היה סיפור על אנשים ‫מכוח אימפריאלי שהצטמצם
‫שמסתכלים על השתקפות כוזבת של עצמם.
‫הם עדיין שומרים על אומה גדולה, ‫עדיין משחקים במשחק העולם.
‫ולמעשה, הם היו קהל מצומצם באופן טרגי
‫שנוהל על ידי הנוסטלגיה שלהם.
‫וכשאתה מסתכל במראה?
‫עכשיו? היום?
‫אני מרגיש הרבה יותר בנוח ‫עם עצמי עכשיו, עם הגיל.
‫אני מרגיש יותר שלם עם מי שהייתי. ‫ועם מי שלא הייתי.
‫אז אני לא עצוב מדי כשאני מסתכל במראה,
‫אלא אם יש לי הנגאובר נוראי.
‫אני רואה אותך כמשורר נהדר ‫של שנאה עצמית.
‫כן, הייתי אומר את זה.
‫אני חושב שרק בשנים האחרונות ‫מצאתי את החופש שלי,
‫ואני אוהב להיות מה שאני הכי טוב בו.
‫לא רק להיות סופר, זה מקרי, אבל לכתוב.
‫ללא החיים היצירתיים, יש לי מאוד מעט זהות.
‫אני כמו שחקן ללא תפקיד.
‫עם העבודה, ‫אני הכי קרוב שאפשר ללהיות שמח.
‫ואני אוהב לכתוב.
‫אז אני החיה הזו.
‫ואני כמעט לא משתמש בטענה הזו, ‫אבל אטען אותה פה, אני אמן.
‫דייוויד קורנוול מת ב-12 בדצמבר 2020.
‫הוא היה בן 89. -
‫לזכרה של ג'יין קורנוול -
‫תרגום כתוביות: יעל אביבי