Akkor minden oké? Mármint ezt leszámítva.
Egész jól néz ki. Rosszabbat vártam.
Majdnem ugyanúgy, mint legutóbb.
Nem tudni, fáj-e valamije, legalábbis, ha alszik,
de figyelted, nem?
Mert a lényeg, hogy a lehető legkevesebbet szenvedjen.
Csak arra próbálok kilyukadni, hogy meg kell könnyítenünk a dolgát.
Ne veszekedjünk semmin!
Ha nem értünk egyet, beszéljük meg nyugodtan,
és ne zaklassuk fel!
Viselkedjünk felnőttként, elvégre azok vagyunk.
Egyébként sincs min veszekedni. El kell fogadnunk, hogy haldoklik.
Egyikünk sem tehet ellene semmit.
Nem akarok érzéketlennek tűnni, de a lényeg, hogy vele legyünk.
A múlt nem számít. Most nem.
A régi sérelmek várhatnak. Remélem, egyetértesz.
Zaklatott vagyok. Tudom, te is. Ez nehéz. Nagyon szar. Ne nehezítsük meg, jó?
Láttam, hogy nem írta alá, hogy nem újraéleszthető, pedig kértem.
Többször is. Értem, nem olyan egyszerű.
Vagyis korábban az lett volna, de nem csinálok belőle nagy ügyet.
Csak nehezebb most, hogy már nem jár orvoshoz.
Ide kell hívnom dr. Sanderst, vagy valaki mást hitelesíteni,
és egyszerűbb lett volna, amikor nála jártatok.
Nem tudom, mennyi időm van. Vagyis neki. Ez fontos. Nagyon fontos.
Kinyitotta a szemét egy kis időre.
Az jó volt. Tudja, hogy itt vagyunk.
Tudom, hogy örült neki.
Tudom.
Ígérem, összeszedem magam.
Nem fogok egész idő alatt sírni. Csak most.
Fura távol lenni Mirabellától és Davidtől.
Részben ez is a gond.
- Ez az első alkalom. - Idejöhettek volna.
Nem. Jobb, hogy nincsenek itt. Jobb így.
Inkább az előző látogatásra emlékezzenek!
Akkor még jobban volt. Ez fáj benne a legjobban.
Persze akkor is beteg volt, de még annyira más volt.
Nem magatehetetlen.
Nem gondoltam, hogy ilyen gyorsan eljutunk ide.
Biztos túl sok filmet láttam. Főleg gyerekfilmeket.
Mirabella mellett az utóbbi évek vidámak és kellemesek voltak.
Még amikor nehéz velük,
akkor is megvan a maga szépsége.
Olyan valóságosnak tűnik.
Összevissza fecsegek. Bocsánat. A repüléstől szentimentálisabb leszek.
Na mindegy.
Jó, hogy csak mi vagyunk itt.
Ennek így kell lennie. Ő is ezt akarná.
A szavadba vágtam. Bocsánat.
Hogy vagy, Rachel? Hálaadás óta nem beszéltünk.
Mi van veled?
Jól vagyok.
Mit akarsz hallani? Jól vagyok. Ennyi.
Biztos, hogy be van szívva. Fűszagban úszik a lakás.
Még szép. Mint a kurva élet.
Minden reggel tekerek egy spanglit, aztán aznap még legalább hármat elszívok.
Tudod, miért? Mert így bírom ki.
Felőlem füvezhetsz, de nem egy beteg mellett kéne.
Apu nem bánná.
Állandóan szívtam mellette, és soha nem zavarta.
Sőt, szereti az illatát. Többször is mondta nekem.
Az füst. Nem illat. Apa haldoklik. Szívd odakint!
Öt percig bírtad. Ennyi kellett, hogy elkezdj belepofázni az életembe.
Úgy volt, hogy ne veszekedjünk.
Igen! Nyugodjunk meg! Semmi értelme ezen vitatkozni.
Akkor szívja odakint a szar füvét!
Szar? Dehogy! Ez első osztályú cucc.
Nem az a förtelem, amit te szívtál.
- Emlékszem rá. - Az gimiben volt.
Másokkal ellentétben én felnőttem.
- Felnőtt, de picsa maradt. - Rachel, Katie! Állj! Elég ebből!
Nézzétek!
Üdv! Minket keres?
Kérem! Foglaljon helyet!
- Elnézést, csak... - Nem kell szabadkozni.
Megértem, milyen nehéz a helyzet. Ez természetes. Megviseli az embert.
Amíg Mirabella bent van az apjuknál, beszélni szerettem volna önökkel.
Mirabella?
A lányomat is így hívják.
- Nem semmi! - Tényleg? Gyönyörű név.
- Hároméves. - Az nagyon jó.
És az is, hogy mindnyájan itt vannak.
Ez nem általános.
Vannak családi viták. Néha valaki egészségügyi okokból nem tud eljönni.
Máskor meg valami egyéb okból.
A felesége régebben elhunyt?
Kétszer nősült.
Igen, meghalt.
Mellrákban 20 évvel ezelőtt, igaz?
Részvétem. Nem tudom, az hogyan zajlott,
de érdemes lenne átbeszélnünk a folyamatot,
mivel az apjuk már enni és inni sem tud.
Én vagy Mirabella, vagy ha lehet, mindketten
itt leszünk majd minden reggel kábé ilyenkor,
de a számomat is megadom.
Igyekszem minden kérdésre válaszolni, és ha szükséges, ide is jövök.
Minket hívjanak majd, amikor az édesapjuk eltávozik.
Mi halottnak nyilváníthatjuk, hacsak nem kell előtte kórházba vinni.
Elnézést, de olyan fura, hogy ez a neve.
Folyton a lányom jut eszembe róla.
Kérem, folytassa! Bocsánat!
Szóval, az jó hír, hogy az édesapjuk jól reagál a fájdalomcsillapítókra.
A betegsége előrehaladott, és ha fájdalmat érzünk,
a testünk akkor is küzd ellene, ha csak még több kárt okoz vele.
A fájdalom enyhítése természetes módon gyorsíthatja a folyamatot.
Ez a fő eltérés a kórházi ápolástól, ami hosszabbítani próbálja az életet.
A cél a fájdalom minimálisra csökkentése.
Viszont az a helyzet,
hogy nem csak a testünkön múlik, hogy mikor távozunk el.
Nem ismerem a tudományos hátterét, de 12 éve dolgozom hospice-ban,
és egyértelműen bebizonyosodott, hogy az elme ugyanolyan fontos tényező.
Ebben segíthetnek önök,
ha esetleg félne elmenni, és ragaszkodna az élethez.
Segíthetnek azzal, hogy megnyugtatják. Elmondják neki, hogy minden rendben lesz.
Az elméje nem tudja meggyógyítani őt,
ebben a stádiumban már nem, de ha tudja, hogy nem lesz gond,
hogy önök rendben lesznek,
az sokat jelenthet.
Angelnek hívják, ugye?
Nem semmi név ehhez a munkához.
Lenne egy kérdésem.
Apának alá kellett volna írnia, hogy lemond az újraélesztésről,
de ez valamiért elmaradt, amikor még orvoshoz járt.
Attól még fontos neki,
ezért akartam tudni, mennyi ideje van hátra.
Értem. Nem egyszerű kérdés.
Nem tudta. Bármikor megtörténhet, de pár nap vagy akár több is lehet.
Elég rosszul néz ki.
Legutóbb egy hónapja láttam, de mintha évek teltek volna el azóta.
Az a terv, legalábbis egyelőre, hogy itt maradok.
Felváltva figyelünk majd rá. Együtt leszünk, amikor megtörténik.
Ha elmennék, biztos akkor történne meg, amikor már nem tudnék visszaérni.
Hallod?
Christina énekel neki a szobájában.
Nem tudom. Reméljük, nem Grateful Deadet.
Abba azonnal belehalna. Ugyanúgy utálta anno, mint én.
Christina jól van. Vagy szokás szerint úgy néz ki.
Abbahagyhatná az éneklést. Elviselhetetlen.
Ő pontosan olyan, amilyen mindig is volt.
Annyit kértem tőle, hogy írassa alá a nyilatkozatot,
ami most már sokkal nehezebb.
Reméltem, hogy a hospice-os tud segíteni, de ide kell hoznom egy orvost olyankor,
amikor apa nem alszik, és éppen a tudatánál van.
Elment. Felhúzta magát, mert kértem, hogy ne itt füvezzen.
Nem bírja kivárni, hogy az övé legyen a lakás.
Utána leszarom, mit csinál. Nem az én felelősségem.
Rachel, mit művelsz? Tudod, hogy ezt itt nem szabad.
Victor!
Mit a szart csinálsz? Elrontod itt nekem.
Nem itt kéne csinálnod.
Az a baj.
Már legális a cucc.
A ’90-es évek óta nem szívtál?
Ugyan már!
Minden éjjel szívok,
de otthon, a saját lakásomban.
Tudod, mi megy itt.
Ezek attól is kiborulnak, ha valaki elszív egy cigit.
Rendőrt akarnak hívatni. Őrület.
Csináld odabent,
ahol ha felhívlak egy panasszal,
elküldhetsz a picsába.
Oké.
Utolsó slukk.
A hülye nővérem az oka.
Azzal jön nekem, hogy a füst nyírja ki apánkat.
Hogy van Vinnie?
Haldoklik, de nem a füstöm miatt.
Katie rohadtul...
Mindig van valami baja.
Kijöttem ide, lazulnék, te meg belém álltál.
Bocs, tudod, hogy szeretlek,
de Katie-vel kéne balhéznod, nem velem.
Én...
csak próbálom tartani magam.
Szia! Nem csatlakozol hozzánk?
Mindjárt jön az ápolónő, de előtte körbeállhatnánk apát.
Énekelhetnénk neki.
Vagy kettesben lehetnél vele. Az is oké.
Csak alszik, de nagyon békésnek tűnik.
Biztos?
Jó. Szólj, ha meggondolod magad!
Nem akarom, hogy úgy érezd, behatoltunk a területedre.
Christina?
Christina!
Igen?
Ez van a hűtőben.
Három zacskó alma, nem csak egy. És képzeld, mind réginek tűnik.
Már megpuhultak. Nincs semmi más. Nézd meg!
Három zacskó alma,
pár ki tudja, mikori szósz, és ennyi.
Hány éves ez a nő?
Elmehetek bevásárolni.
Nem, elmegyek én, de nem ez a lényeg.
Damien kilencéves, és jobban ellátja magát.
Amint apa magatehetetlen lett, ennyit bírt venni.
Csak pár hét telt el. Mi a fene lesz vele utána?
Egy dolog biztos. Nem a mi bajunk.
Te messze laksz, nekem meg ott a családom.
Van elég bajom nélküle is. Bőven.
Nagyon gáz az élete, de nem vehetem a nyakamba.
Most elment vásárolni.
Igen, ő is itt alszik.
Felváltva figyelünk apára. Most az ápolónő van bent vele.
Napi négy órát van itt, és kábé ilyenkor jön.
Nem baj.
Nem tudom, meddig tart. Senki sem tudja. Nem akarok találgatni,
de szerintem hamarosan otthon leszek.
Jól vagyok.
Igen. Kösz.
Csak érdekel, hogy mizu otthon. Jól szórakoztok?
...és passzolnak Kadeem Jacknek.
PELICANS–76ERS KNICKS–CELTICS
Itt jön Jack.
Felugrik a levegőbe,
és támadóhibát követ el.
Fault Jacknél.
Büntetődobást akart kicsikarni, de nézd a bal karját! Jó döntés volt.
Szabaddá teszi...
Hiányzol. Mindketten nagyon hiányoztok.
Még egy nap sem telt el, és már mennék vissza hozzátok.
Ez már nem ez az otthonom.
Nem is tudod, milyen szerencsém van.
...a kezdő ötösből.
Dekker kiszáll agyrázkódás miatt.
Átadod neki?
Igen?
Igen, kérlek.
Angyalkám!
Igen, én vagyok az, anyuci.
Szia, drága, gyönyörű Mirabellám!
Hiányoztam?
Hallom, jól szórakozol apuval.
Nem, csak azért sírok, mert nagyon örülök neked.
Anyuci nem szomorú, hanem...
boldog, mert szeret téged, és alig várja, hogy újra lásson.
Mirabella, képzeld!
Ma találkoztam egy nővel, aki másoknak segít, mint egy orvos.
Vagyis ő tényleg az.
És találd ki, mi a neve!
Apa hogy van?
Még alszik. Van még fél óránk az ápolónővel.
Aleswon? Alejuan? Alijan. Kedves nő.
- Kér enni? Jut neki. - Megkérdezem.
Lehet, hogy jó lenne. Biztos siet haza. Ki tudja, hol lakik?
De inkább ajánljuk fel!
Jól jön, ha nem utál minket.
És Rachellel mi van?
Nem akarok rátörni.
Szólok neki, hogy van vacsora.
Jó. Főztem neki. Megmondhatod.
Ha esetleg kér belőle.
Az ápolónő után szólj neki is!
Semmi zöldet. Nem értem. Ha zöld, nem eszi meg.
Komolyan arra is gondoltunk, hogy befestjük az ételét.
Tényleg. Úgysem tudná, hogy az uborka lila színű-e.
Persze idősebb korában összezavarodna.
Arra mérget vehetsz. Nem csak amiatt. Sok minden van, ami összezavarja őket.
Javult egy kicsit a helyzet?
Tracey-vel? Ez relatív. Mit értünk javulás alatt?
Hogy beszél-e velünk? Igen.
Hogy pimasz, kamuzós tinédzser-e,
aki ellenségként tekint ránk, és főleg rám,
mintha direkt próbálnék keresztbe tenni neki?
Igen.
De ne...
Hagyjuk, jó?
Milyen az étel?
- Mi? - A vacsora, amit főztem. Ízlik?
Igen, ízlik a vacsora, amit főztél.
Kösz, hogy megfőzted, amit főztél.
Finomat főztél.
Kombinált fogadásom van. Az utolsó meccs megy.
Ezért mobilozok. Dolgozom.
Olyan meccset nézel, amire fogadtál?
Ja, a 413-asra fogadtam, szóval tíz dolcsiból 270 lehet.
Más lesz az eredmény, ha nézed?
Köszönöm a vacsorát.
El sem mosogatja majd.
Pörögtem.
Fura.
A pólód.
Ja, igen, az egyik dobozban találtam a szobánkban.
El kéne vinnem, ami kell, és megszabadulni a többitől, de...
Igen, örültem, hogy rátaláltam.
Még mindig szereted őket. Ugye előadásokra nem jársz?
Szívesen vezetek pár órát, ha kell.
John Mayerért?
Persze.
Persze. A család az család. Miért nem alszol? Négyig apával voltál.
Nem bírok aludni, amikor iskolába kell indulniuk. Jay náluk is rosszabb.
De elviszi őket. Ez is valami. Tracey persze nem reggelizett.
Előtte aludtam, és majd fogok még. Ugye tudod, hogy nem őrködött apánál?
Ki?
Ja, igen.
Nem tudtam.
Jobb, ha visszamegyek hozzá.
- Hozok vizet. - Szerinted nem fura?
Amióta megjöttünk, semmit sem csinált.
A kávé még meleg.
Köszönöm!
Apa gyászjelentésén dolgozom. Jó lenne, ha átolvasnád.
Igen, értem, de ha nem képes rá, akkor valakinek ide kell jönnie hozzá.
Ez különösen fontos neki.
Igen, értem, de így alakult, és már sehova nem tud menni.
Bármikor meghalhat, szóval kellene valami megoldás.
Igen, kérem. Várok.
- Ez Angel és Mirabella lesz. - Jó, nyitom.
- Minden rendben? - Igen.
Jól van. Menjünk, nézzük meg!
Úgy tapasztaltam, hogy ez könnyít a dolgon.
Helló!
Jó reggelt!
Rachel, igaz?
Öltözz fel, és gyere ki te is! Angel épp elmondja, hogy állunk.
Máris.
Kávét esetleg?
Na szóval. Azt magyaráztam a testvéreinek,
hogy már jóval előrehaladottabbnak tűnik az állapota, mint tegnap.
Nem tudom, mikor fog elhunyni.
Volt, hogy bejött a tippem, és volt, hogy tévedtem.
Láttam már olyanokat, akik hasonló állapotban voltak,
és sokkal tovább kitartottak, mint gondoltam volna.
Csak azt mondom, hogy készüljenek fel, hogy még jobban leépül szellemileg.
Tudtak beszélgetni vele mostanában?
Igen. Rövideket.
Vannak időszakok, amikor válaszol pár szót.
Valaki másnak hitt engem, vagy értelmetlen dolgot kért.
Még mindig azt hiszi, hogy van valami határidős munkája.
A munka sokat számít.
Még akkor is, ha rémes volt, és az ember alig várta a nyugdíjat.
Biztosíthat egyfajta ismerős érzést, amire most pont szükség van.
Remélem, kihasználják az alkalmat,
hogy elmondják neki azt, amit esetleg még szeretnének.
Ha akarják.
Azt most kellene.
- Van ez a lemondó nyilatkozat. - Igen.
Nagyon nehéz idehozni valakit, és így még lehetetlenebbnek tűnik.
Igen, értem, hogy ez nagyon fontos önnek.
Neki.
Tudom, hogy mi lesz, vagy mi történhet nélküle.
A mentősök összetörték egy barátom édesanyjának a bordáit.
Próbálták visszahozni, miután békésen elment.
Szegény még három hétig agyhalott volt.
Teljesen összetörve.
Az apám nem szeretné ezt. Amikor elmegy, hagyni kell neki.
- Ugye érti? - Igen. Értem.
Az emberek...
néha nem azonnal hívják a mentőket, amikor azt hiszik, a szerettük eltávozott.
Néha nem biztosak benne,
és emiatt elhúzódhat egy ideig.
Értem, de mi lesz, ha hirtelen kórházba kell vinni?
Komolyan hiszek az ilyen nyilatkozatban,
de nem hitelesíthetem.
Igen?
Felfogtam, hogy nem akarsz bemenni.
Hajnalig nála voltam, azóta meg Christina van ott.
Jól jönne a segítség, de máshogy dolgozzuk fel.
Nem szólok bele. Ez kettőtök dolga. Te tudod, hogy akarsz élni.
Viszont viselkedj felnőttként, és ne füvezz a fürdőben!
Kiderül. Bűzlik tőle a lakás.
És nem apa miatt kérem, habár ő már nem tud beszélni.
Magam miatt kérem.
Tartsd tiszteletben a kérésemet, és amíg itt vagyok, odakint füvezz!
Utána a tiéd lesz a lakás. Bármit csinálhatsz. Nem szólok bele.
Csak alma lesz a hűtőben? A te dolgod.
Éjjel-nappal szívni akarsz? A te dolgod.
Egyelőre viszont, amikor kimész, gondolj arra: „Tisztelem Katie-t.”
És tudom, hogy így van, oké?
Persze.
Ne kezdd újra! Nem vagyok hangulatban.
- Rachel! - Szeretlek, Victor, de kopj le!
Hívj akit akarsz! Csinálj, amit akarsz! Leszarom. Nem tilos a cucc.
Na azért.
Hagyj ezzel a baromsággal!
- Hogy vagy? Minden oké? - Tudod, igyekszik az ember.
Még szép. Tudom.
Bizony, tesó. Idehívnálak, de látom, a gyerekekkel vagy.
Semmi baj.
Hamarosan ők is itt lesznek. Tutira veheted. Itt pöfékelnek majd.
- Ahogy mondod. - Ja.
Bizony ám.
Kurva kölykök.
Kijöttem levegőzni.
Könnyű elfelejteni, hogy a kinti világ is létezik.
Jó egy kis friss levegőt szívni.
Rég ültem itt utoljára, valószínűleg évekkel ezelőtt,
de jó érzés. Már el is felejtettem.
Emlékszem egy konkrét alkalomra, amikor itt üldögéltem. Nagyon jót tett.
Fura, hogy elfelejtjük azt, ami segített nekünk,
amikor kiszakadtunk egy kicsit a valóságból.
Hogy vagy?
Tudom, hogy nem lehet könnyű,
hogy Katie-vel így betörtünk hozzád.
Nem az én lakásom.
Végül is az. Apáé és a tiéd, de hamarosan csak a tiéd lesz.
Eltüntetem majd a cuccaimat. Kidobom vagy hazaviszem őket.
Bocs, hogy eddig itt maradtak. Nem hagyok mindent a nyakadon.
Nem érdekel.
Nem az én szobámban van.
Engem érdekel, és nincs értelme itt hagynom őket.
Bőven van helyem.
Túl sok is.
Elég lesz még egy gyereknek majd idővel, de Mirabella egymaga is nehéz eset.
Nehéz elképzelni még egyet, de állítólag idővel könnyebb.
Legalábbis ezt mondják. Tudom, hogy David már szeretné.
És te?
Mi van velem?
Gyerekek.
Akarsz gyereket?
Te nem vagy százas. Bocs, de elment az eszed.
Nekem?
Hogyhogy elment az eszem?
Miért? Milyen értelemben?
Passz, talán túl sok gombát toltál. A Grateful Dead elég őrült cucc.
Ja.
Értem.
Tudod...
Tudod, ez nem erről szól.
Egyeseknek biztosan,
de nekem mindig is mást jelentett.
Jó. Csak hülyéskedek. Be vagyok tépve. Felejtsd el!
Nem tervezek gyereket.
Semmi baj. Sokszor megkaptam ezt régebben.
Az emberek azt hiszik, meztelenül feküdtem a sárban,
meg ilyen woodstockos dolgok,
de valójában ez csak egy közösség, akik odafigyelnek egymásra.
Ennyi.
Mindenkit
összeköt a zene szeretete,
és így jobban figyelnek egymásra, és gondoskodnak egymásról.
Azoknak való, akik ezt máshol nem találták meg,
akiknek nem adatott meg, és maguknak kellett megkeresniük.
Igen. Egyeseknek, de nem mindenkinek.
Elmegyek sétálni.
Hozok kaját.
Van esetleg valami konkrét kérésed?
Nincs, köszi.
Oké. Majd jövök.
Jó.
Szia!
Dr. Robert Sandersnél kaptam ezt a számot,
hogy önök talán házhoz tudnak jönni.
Az apám nagyon beteg.
Haldoklik.
Köszönöm. Igen.
Szeretne lemondani az újraélesztésről, de már nem tud bemenni.
Igen, tudatánál van, de nem mindig. Itthon van életvégi gondozás alatt.
- Esetleg egy orvos... - Katie?
Nagyon furán lélegzik. Valami nem oké.
Apu?
- Rachel, gyere! - Apa, ha hallasz...
- Furán lélegzik. Baj van. - Apa?
Nem sikerül. Nem reagál.
Oké. Szerintem hívjuk a mentőket!
- Ne! - De kellene.
- Nem. Angelt hívjuk! - Oké.
- Apa jól van. - Igen.
Jól van.
Azt a kurva!
Ez durva volt.
Azt hittem...
- Igen. - Nem tudom.
Az biztos, hogy erős fickó. Nem megy el, amíg nem áll készen rá.
- Ünnepelsz? - Még szép.
Tudtam, hogy kell majd a bor, de azt nem, hogy az életet ünnepeljük. Öntök neked.
Csak egy kicsit. Angel azt mondta, hamarosan itt lesz.
Nehogy buli közben érjen minket.
Az rosszul nézne ki.
Angel.
Maga a halál angyala.
Igyál!
Igyunk apára!
Ugye értetted, hogy Angel mire célzott?
Senkit ne hívj, amíg nem halott!
Csak ha már biztosan nem lélegzik.
Visszamegyek a szobájába, és megnézem, minden oké-e.
Jön a halál angyala, és magával viszi.
Menj csak!
Mélyen előretör, és jobb kézzel becsavarja.
És ez a trükk...
Ne csináld ezt! Hagyd abba!
Muszáj. Mindkettőre fogadtam.
Mindegy. Csak az egyiket nézd! Rohadt idegesítő ez a kapcsolgatás.
Válaszd ki, melyik a fontosabb!
Én nem is értem egyiket sem.
Csak ide-oda rohangálnak.
Nem?
- ...Nigel Hayesnél a labda. Szép volt. - Köszönöm!
Hogy kell megszerezni a labdát? Testcsellel, ahogy Gasser csinálta.
Kint kell elszívnunk.
...a másik irányba megy.
Ezt kérték.
Meccset nézünk.
Bocs, de nem ér ennyit.
Semmi gond. Ez a munkám.
Szerencsére pont a közelben voltam.
Fél óra, és indultam volna Queensbe.
Nyilván örülünk, hogy még velünk van,
de az a hang, amikor nehezen vette a levegőt...
Aggódom, aggódunk, hogy fájdalmai vannak.
Igen, Mirabella, már intézkedik is.
A szervezet hozzászokik a fájdalomcsillapítóhoz.
Biztos, ami biztos, növeljünk a morfiumadagon!
A határon kell mozognunk. Még segítsen, de ne legyen halálos!
Mirabella szól, ha elkészült.
Ugye érti, amit mondtam? Hívhattuk volna a mentőket.
Hívtuk is volna őket, ha nem múlt volna el.
Nyilván szenvedett. Tanácstalanok voltunk.
Igen, értem. Higgyék el, senki sem vágyik erre az állapotra.
Szeretnénk, ha békésen távozna. Mirabella segíteni fog.
Megmondja, mennyit adhatunk még be neki.
És ha megismétlődik?
Ha szenved, és többet adunk be neki?
Szándékosan nem tehetik meg. Az itt emberölésnek minősülne.
Ahogy az ország nagy részében.
Még ha maga a beteg kéri is.
Ezt csakis tévedésből tehetik meg.
Nem szándékosan.
Talán valaki nem jól mérte ki az adagot.
Néha egy hajszálnyival több is halálos.
Nem tudom, de az emberek hibáznak, és történnek balesetek, nem igaz?
Sajnálom, hogy szenvedett.
Megértem, milyen szörnyű lehetett látni,
de az apjuk önökkel van, nem kórházban,
és reménykedjünk a lehető legbékésebb folytatásban!
A halál angyala, baszki.
Megmondtam vagy megmondtam?
Csak segíteni próbál. Te kérdezted.
Tudom. Hidd el, hálás vagyok érte!
De nem tervezem túladagolni apát, ahogy Angel célozgatott rá.
Csak ne szenvedjen!
Gondolkodjunk a vacsorán, amíg itt van az ápolónő!
Oké. Nem muszáj erről beszélnünk.
Bort? Ebben még van két pohárnyi.
- Meg egy másik... - Nem kérek.
Rachel!
Igen? Valami gond van?
Az van? Én is ezt kérdezem.
Légyszi, ne csináld ezt! Kint szívtunk, ahogy kérted.
Most visszamegyünk a szobámba.
Nem tartod furának? Egy kicsit furcsa, nem?
Idegent hozol a házba ilyenkor?
Szerinted jó ötlet ez, amikor apa bármikor meghalhat?
Benjy nem idegen. Már együtt vagyunk egy ideje.
Attól, hogy nem ismered, még nem idegen.
És apa kedveli őt. Ez a lényeg.
Oké.
Szerintem szállj le róla!
Nem is próbálkozik.
Félelmetes volt. Biztos voltam benne, hogy meghal.
Szörnyű hangot adott ki, és az arca... Szeretném elfelejteni ezt a látványt.
Igen, még többet kapott. Most alszik. Nem tudom, magához tér-e még.
Én jól vagyok. Legalább hamarosan hazamegyek.
Semmi baj.
Katie pár órája inni kezdett, és tudod, milyenek Rachellel...
Na mindegy. Minden oké.
Micsoda történet! Zsinórban a harmadik irányító,
aki bekerül a bajnokságba.
Mi van?
Semmi. Nem hiányzik, hogy bealudj itt nekem.
- Épp elég bajom van. - Jól vagyok. Nem fogok bealudni.
- Ki ne küldj a picsákhoz! - Na! Ők a tesóim.
Én szidhatom őket, te nem.
Ja, persze.
Kiküldenek a házból rágyújtani. Ez az otthonod, baszki!
- Most tényleg ne kezdd ezt! - Oké!
Halkabban!
Jó. Ugye tudod, hogy ez baromság? Nem kell engedelmeskedned nekik.
Te gondoskodtál apádról egész idő alatt.
Aztán hirtelen az övék a hely?
- Takarodjanak! - Hagyd abba!
Kérlek, halkabban! Ne kiabálj!
Csak azt mondom...
Hol él a nővéred?
Brooklynban?
Milyen gyakran jár itt? Havonta egyszer. Maximum.
Vagy ritkábban.
Ez baromság.
Tudod, hogy meg kell mondani neki.
A másikon meg látszik, hogy nincs ki a négy kereke.
- Jól van. - Értek hozzá.
Úgy bizony.
Kiszúrom, ha valaki kamuzik, vagy ha elment az esze.
Te nem ilyen vagy.
Egyik sem igaz rád.
Figyelj, úgy tesznek, mintha tudnák, mit csinálnak, de lövésük sincs róla.
Oké?
Érted?
Igen.
„ A Parti Őrség után
Vincent esténként üzleti iskolába járt,
ahol beleszeretett a mellette ülő csendes, zöld szemű lányba.
1978-ban feleségül vette Margaretet,
és két lánygyermek szerető szülei lettek.
Margaret 1994-ben a mellrák áldozata lett.
Vincent végig mellette volt a hosszú küzdelem során.
Három évvel később...
Három évvel később elvette Sarah Brodskyt,
és sajátjaként nevelte a kislányát.
Sarah is Vincent előtt hunyt el, miután elvesztette a küzdelmet...”
Mindkettőtöknek jut az ételből, ha esetleg Rachellel csatlakoznátok.
Oké. Kösz!
Örültem.
Már találkoztunk.
Nem is volt olyan régen.
Pár hónapja.
- Nem emlékszel? - Nem tudom.
Nem.
Biztos akkor jártál itt legutoljára, mert az se most volt már, nem igaz?
Itt találkoztunk. Ebben a szobában.
Vinnie-vel meccset néztünk.
Bucks–Bulls.
Gyakran csináltuk ezt. Sokszor néztünk meccset.
- Az jó. - Jó volt.
Mindig szívesen látott itt.
Én meg vártam a találkozást.
Néha meg sem szólaltunk. Csak üldögéltünk, és néztük.
Máskor meg beszélgettünk.
Hülyeségekről.
Az életről,
meg ilyesmikről.
Öregek.
Némelyik ilyen. Persze nem mind, de általában jól kijövök velük.
Néha nagyon bölcsek.
Egyik az, a másik nem.
Ezt szerettem Vincentben.
Kezdettől fogva tudtam,
hogy szavak nélkül is megértjük egymást, mert mi ketten rokon lelkek vagyunk.
Úgy hallom, jól megvoltak.
Örülök neki.
Én is jó emberismerő vagyok.
Meg sem kell szólalniuk.
Mindent levágok.
Vagy majdnem mindent.
Könnyű kiszúrni, ha valaki rám néz, de valójában
átnéz rajtam.
Nem tudlak követni.
Nem muszáj csatlakozni hozzánk, csak szóltam, hogy jut belőle.
El is vihetsz két tányért.
Látod?
Értem, mit csinálsz.
Lehet, hogy nyilvánvaló,
de egy szó nélkül is értettem, amint besétáltam hozzátok.
Szerintem félreérted a dolgot.
Semmit nem értek félre.
Biztos, hogy nem értem félre.
Értem.
Még az étel felajánlása is a birtoklásról szól.
Gondoltál erre?
Többször ültem ennél az asztalnál, mint ti ketten az utóbbi években.
Ő az apánk.
Igen, de szerintetek ki volt itt?
Ő nem fog kiállni magáért.
Rachel nagyon talpraesett,
ez az egyik, amit szeretek benne, de nem áll ki magáért.
Főleg veletek szemben.
- Mit... - Értjük. Kösz. Eleget hallottunk.
Nem! Dehogyis!
Akkor nem tennétek úgy, mintha végig itt lettetek volna.
Ki vitte ki az apátokat a mosdóba?
Ki...
Ki rakosgatta be a gyógyszereit
abba a hülye kis műanyag tartóba,
ugyanúgy, ahogy az anyám csinálta,
mielőtt az ő édesapja elhunyt?
Na jó. Szólok Rachelnek. Ideje, hogy leszállj rólunk.
Idáig érzem a piaszagodat.
Szegény lány etette őt.
És amikor már csak almát evett, ki adogatta neki a szeleteket?
Szart se értetek...
Rachel, tüntesd el innen a picsába a részeges pasidat, vagy micsodádat!
- Húzzon el a házból! - Gyere, Benjy! Lépjünk le!
Szeretnék köszönni Vincentnek. Nem baj? Elköszönhetek tőle?
Hát persze.
Te nem jössz be?
Kint maradok.
Istenem!
Köszönöm! Köszönöm szépen!
Hatalmas segítség, hogy mindennap figyel rá ilyenkor.
Így kiszabadulunk egy kicsit.
Egy kis levegőhöz jutunk.
Néha egy kicsit sok, hogy össze vagyunk zárva.
Elnézést kérek az előbbiért.
Stresszes a helyzet. Gondolom, látta.
Semmi baj.
Akkor holnap ötkor?
Igen, hacsak addig nem történik valami.
Majd szólok.
Mintha... nem is tudom.
Meglátjuk, milyen lesz holnap, de nem tudom, mennyi idő még.
Apa nincs jól.
Sajnálom! Tudom, hogy mennie kell.
Köszönöm, hogy itt volt.
Holnap biztosan találkozunk.
...a cipőjén
És azonnal tudtam Hogy imádja a bluest
Vörös begóniákat tűzött
A fürtjei közé
És azonnal tudtam Hogy más, mint a többi lány
Rachel?
- Mondhatok valamit? - Nem érdekel.
- Azt sem... - Nem érdekel.
- Azt akarom mondani... - Oké. Figyelj rám!
Nem kell beszélnünk. Nincs mit mondani.
Tedd, amit kell, amíg itt vagy, aztán ennyi.
Utána semmi közünk nem lesz egymáshoz.
Ez nem segít, és nem is helyes.
Ez nem rólad szól.
Egyikünkről sem. Ez apánkról szól.
- A mi apánk? Vicces. - Miért?
Csak akkor hívod így, ha akarsz tőlem valamit.
Általában a te apád.
- Ez nonszensz. - Mit csináltok?
Próbálok bocsánatot kérni tőle, de mint láthatod...
Dugd fel magadnak a bocsánatkérésedet!
Kedves.
Becsapod az ajtót egy haldokló mellett? Elkényeztetett hülye picsa vagy!
Mi a szart csinálsz?
- Ne! - Mit művelsz?
Ne!
Neked annyi! Kicsinállak, baszd meg!
- Te engem? - Igen!
Hitvány alak vagy! Egy csóró, élősködő...
Christina, vidd innen ezt a picsát!
- Na gyere! - Álljatok le!
Hagyjátok abba!
Gyűlöllek titeket! Seggfejek vagytok! Két kibaszott kisgyerek!
Christina, hova mész?
Szia!
Csak pakolni jöttem ki. Jól van.
- Miért pakoltál össze? - Jobb, ha hazamegyek.
- Késő van. - Jobb lesz, ha elmegyek.
Szólj, ha változás van, és visszajövök.
Változás lesz, te is tudod.
Christina, nem tudom, mit akarsz.
Nyilván egymás agyára megyünk. Nem tudtam, hogy mi ketten is.
De Rachel itt lakik, te meg messze. Logikus, ha én megyek el egy kicsit.
Ha apa úgy hal meg, hogy nem leszel itt, azt sosem bocsátod meg nekem.
Nem akarom, hogy elmenj.
Szeretném, ha hárman kitalálnánk valamit,
hogy legalább egy ideig kijöjjünk egymással valahogy.
Azt hittem, mi ketten jól megvagyunk.
Meglepett a dolog.
Katie, dühös voltam.
Felhúztam magam.
Hallgass meg, jó?
Féltem.
Üljünk le!
Mind a hárman.
Nyitva hagyhatjuk apa ajtaját.
Hallani fogjuk, ha történne valami.
Nem tudom.
Meghal, miközben beszélgetünk.
Nem hiszem.
Főleg, ha azt hallja, hogy beszélgetünk.
Szerintem nem fog jönni.
- Szia! - Szia!
Katie apa gyászjelentésén dolgozik.
Oké.
Korábban felolvasta nekem,
és közben az jutott eszembe,
hogy mindhárman nagyon máshogy látjuk.
Hogy milyen ember volt, és mit jelentett számunkra.
Mindhármunkat ő nevelte fel, de más időszakokban.
Más életünk volt, még ha ugyanabban a házban is.
Kicsi voltam, amikor elköltöztetek,
úgyhogy érthető, hogy mások vagyunk.
Sajnálom, amit korábban mondtam.
Egyikőtöket sem gyűlölöm.
Nem tartalak seggfejnek titeket.
Mérges voltam.
Féltem. Véletlenül sem akartam, hogy ez legyen. Bocsánatot kérek.
Felőlem.
Nem ez volt a baj.
Úgy értem, semmi gond.
Nem kell elnézést kérned, de megbocsátok.
Ja, semmi baj, Christina. Természetesen megbocsátok.
Elnézést, amiért két tűz közé kerültél.
Hát...
Én is bocsánatot akartam kérni, mielőtt egymásnak estünk.
Miért?
Egyrészt, amiért kritizáltalak az almák miatt.
Nem tudtam, hogy apa kérte. Sajnálom.
És így már más a helyzet?
Az almákból mindent megtudtál?
Ezt mindenképp. Rosszul ítéltem meg a helyzetet.
Még valami?
Persze.
Kezdettől fogva értettem, hogy ez a te lakásod.
Baromság. A tiétek is. Én is tudom, ti is tudjátok...
De te élsz itt. Te vagy a bérlő.
Másodszor említed ezt. Mire akarsz célozni vele?
Te is felhoztad. Odakint.
Mit akartok?
Semmit, de ha apa meghal, ez a te lakásod lesz.
- Szerinted vágyom rá? Szarok a lakásra. - Bocs. Ne...
Ne kiabáljunk! Hallanunk kell apát.
Jó? Szerintem egyikünk sem célozgat semmi olyasmire, ami nem nyilvánvaló.
Nyilvánvaló?
Ne már! Nyilván fontos neked apa,
de a lakás jó üzlet.
Beszéljünk nyíltan! Senkinek sincs ilyen a városban.
Nincs is másik ilyen.
Ez jó dolog.
- Örülök. Legyen a tiéd! - Szarok rá.
Nem kérem.
És most?
Ne légy hülye! Miért nem kell?
Akkor végeztünk egymással, és nem szarakodunk tovább.
Ennek semmi értelme.
Christina, mi folyik itt?
- Nem tudom. - Ne játszd a hülyét!
Baszd meg!
- Oké. - Hagyjátok abba!
Minden rendben.
Azt hiszem,
Rachel azt kérdezi,
hogy mi köt majd össze minket utána.
Nem minket.
Hogy titeket mi, az egyértelmű, nem?
Téged megértelek, Christina.
Több ezer kilométerre élsz.
Gyereked van. Biztos kipottyantasz még párat.
Saját életed van. Ez már nem a te városod.
Szóval csak Katie izgat?
A faszt! Te legalább úgy teszel, mintha lenne bennünk valami közös.
Látod? Ezt próbáltam elmondani.
Megvan a saját történetünk, de nem ismerjük a többiekét.
Azt hisszük, hogy igen, de talán csak...
Mielőtt még kipottyantok párat, ami egyébként undorító kifejezés...
- De igaz. - Dehogyis.
Nincs pottyanás. Nem így megy.
Nekem olyannak tűnik.
Jó, mielőtt újabb gyereket vállalok,
már ha úgy döntök,
szeretnék megtenni néhány dolgot.
Miket?
Mit akarhatnál csinálni?
Tökéletes az életed.
Tudom. Mindenki tudja. Teszel is róla, hogy tudjuk.
Ezt gondolod?
Szerinted ezért mutatok képeket Mirabelláról és mesélek az életemről?
Katie?
Neked is így jön le?
A fenébe!
Komolyan! A fenébe!
Nem ez volt a szándékom. Nem ezt...
Ne haragudj!
Tényleg nem akartalak megbántani, jó?
Azt hittem, ez nyilvánvaló.
Soha nem panaszkodsz semmire.
„Mirabella nem eszi meg a zöldséget.” Vagy ilyesmit.
De ezt csak én gondolom.
Elfelejthetnénk, amit mondtam?
Mit szeretnél csinálni, mielőtt további gyerekeket vállalsz?
Először is, szeretnék valami kapcsolatot veled.
Kedves tőled, Christina.
Tényleg.
Azt hittem, az már megvan.
- Igazit. - Olyan, amilyen.
Nézd...
Felejtsük el!
Mindnyájan mások vagyunk.
Nektek legalább közös a véretek.
Ugyanaz az anyátok.
- És az apánk. - Nem mondod!
Tudom.
Jó? De ő az én apám is, ezt próbálom mondani.
Ugyanúgy az apám, ahogy nektek is.
- De volt egy másik apád is. - Akit nem is ismertem.
Aki meghalt négyéves koromban.
Akkor is az apád volt. Vincent meg a mi apánk.
Na tessék.
Ez itt a lényeg.
Nekem nem volt apám
előtte.
Érted?
Mit nem értesz ebből?
Nekem ő az apukám.
Szóval az én apám az,
aki itt van,
és haldoklik, baszki, érted?
Az én apám.
Az én apám, érted?
Tudom. Nem mondom, hogy nem az apád, csak...
Attól, hogy nem panaszkodom, még vannak problémáim.
Miatta vagyok itt,
nem a hülye lakás miatt.
Istenem!
Azt hiszem, találtam valakit. Egy orvos idejön hitelesíteni.
Az jó.
- Bocs, most nyújtasz. - Semmi baj. Épp végzek.
- Kérsz kávét? - Igen.
Apának tudatánál kéne lennie, amikor az orvos jön.
Az bajos lesz.
Egy szót sem szólt éjszaka.
Mormogott párszor, de érthetetlenül.
Nekem sem. Szerinted gáz lenne kávét adni neki?
Jó, inkább ne!
Egyetlen tiszta pillanat kell. Ennyi.
Tudom, hogy képes rá.
Finom a kávé. Köszönöm.
Sajnálom a tegnapit. Elfajult a dolog.
Én is.
Tegnap rájöttem valamire, miután hárman beszélgettünk.
Butaság.
Évekkel ezelőtt rájöhettem volna, de valamiért nem sikerült.
Rachel anyukája is meghalt.
Még egy közös pont apán kívül.
Vele sosem beszéltünk róla.
Kicsi voltál.
Igen. Mindhárman.
Valószínűleg túlzottan is fiatalok ehhez a témához.
Megjött az orvos.
Be tudnál... amíg én...
Kér kávét? Most főztem.
Van vizünk és narancslevünk is.
Apa itt van hátul.
Az ápolónő háromkor jön, de remélem, felébred.
Apa! Apa, hogy vagy?
Christina vagyok. Ő az apánk.
Húzzuk meg a kart...
Nyomjuk meg a gombot! Ültessük feljebb! Úgy.
Épp pihent. Az előbb mondott pár szót.
- Így ni. - Jobb így, apa?
- Pompás. - Igen.
Mi csak...
Látnia kellett volna apát.
Pár hónapja, amikor még nem feküdt.
Emiatt kárt volt aggódni.
Csak a pulzusát nézte meg.
Ötszázötven dollár tíz percért.
Ezt én is elviselném. De ja, legalább megvan.
Mondd meg neki, hogy muszáj! Erről nem nyitok vitát.
Nem lehetek megint én a rossz. Én vagyok a gonosz anya.
Épp elég nehéz itt nekem.
Itt is az vagyok. Nem értem.
Hogy lettem mindenkinek én az ellensége? Ez nem fair.
Nem ilyen vagyok. Csak belekényszerítetek a szerepbe.
Mindegy. Felejtsd el!
Oké.
Hadd csináljon Tracey, amit akar! Nem akadályozhatom meg.
Később beszélünk.
Nagyon jó kutyus vagy.
Nagy kutyus, mi?
Úgy nyáladzol, mint egy nagy kutya.
Úristen!
Ilyen egy jó kutya.
Ez a kutya tutira annyit zabál, mint egy ló.
Helló!
Az az. Igen. Az kell.
Nyithatnál korábban is. Mi ez a tízórás hülyeség?
Ez a baj ezzel a környékkel.
Saját boltot kéne nyitnom. Nonstop, semmi vacakolás.
Felmarkolják a cuccot, aztán húznak is.
Ja, nagyban tolnám.
Na jó.
Csak a szám jár, szóval ne aggódj!
Jó napot!
Üdv!
Hogy van?
Megvagyok.
Az jó.
Most jöttem az apjuktól.
Látom, meglett a nyilatkozat.
Igen, ma reggel volt itt az orvos.
És alá tudta írni? Felfogta, hogy mi történik?
Igen.
Meglepő, de örülök neki.
Épp mondani akartam a testvéreinek,
hogy tudom, milyen nehéz ezt hallani, de nagyon meglepne, ha újra magához térne.
Szerencsére úgy tűnik, nincsenek fájdalmai.
Ami a továbbiakat illeti,
Mirabella és én is jövünk, amint tudunk,
és elintézünk, amit csak tudunk.
De vannak kérdések, amikre mi nem tudunk válaszolni.
Amikor észlelik, hogy elhunyt, próbálják meg felírni az időpontot!
Persze, tudják,
nem kell másodpercre pontosan. Megértjük a dolgot.
Csak válasszanak egy körülbelüli időpontot!
Próbálják meg előre megbeszélni, hogy ki csinálja majd ezt,
ki intézi a hívásokat, és ki a papírokat!
Szükségük lesz egymásra.
Jó, hogy hárman vannak.
Olyan, mintha arra célozna, hogy ennyi volt.
Hogy itt és most.
Vége.
De nem ez volt tegnap is?
Bocsánat, de tudjuk, hogy haldoklik. Felfogtuk.
Azt mondja, nem tudja, mikor hal meg, aztán meg mindennap idejön,
és azt mondja: „Itt a vég.”
A többiek nevében nem akarok beszélni,
de én már kezdek belefáradni, érti?
Sokszor kellett elbúcsúznunk tőle.
Ja, tegnap mindenképpen.
- És ma is. - Igen.
Bocsánat, ha vészmadárnak tűnök. Nem ez volt a szándékom.
De tényleg közeledik a vég.
- Ezért vagyok itt. - Tudjuk.
És nagy segítség nekünk. Higgye el, hálásak vagyunk.
Hosszú éjszakánk volt.
Nem bírtam tovább.
Mindennap ezzel jön a fickó.
Épp elég szar a szitu, és kurvára túldramatizálja.
Tudom.
„Jó reggelt! Az apjuk meg fog halni.
Kérhetek egy kis kávét?”
Mi bajotok van?
Sajnálom. Hallgatnom kellett volna.
Nem. Igazad van. Néha mondhatna mást is.
Mondjuk hogy apa hamarosan zsonglőrködni fog.
Csak hogy lássa, figyelünk-e.
Zsonglőrködni?
Ez jutott eszembe. Mindegy.
Miért pont ez? Nem is tud zsonglőrködni.
- Egy negyeddollárost eltüntetne. - Igen!
Oké. Akkor...
Ja.
„Az apjuk bármelyik pillanatban eltüntethet egy negyeddollárost.”
Ja, ez tetszik. Ennek van értelme.
Betéptél, de egyetértek.
Nem mész be hozzá?
Ha akarsz. Nem erőszak, de ha bejönnél velünk,
vagy nélkülünk, ugye szólsz?
Én most bemegyek.
Szólok, ha történne valami.
Ha eltűnne egy negyeddolláros.
Nem akarom megszüntetni veled a kapcsolatot, ha apa meghal.
Milyen kapcsolat ez?
Mit akarsz, milyen legyen?
Nem! Vedd fel a telefont!
Tracey!
Jimmie Huntot azonnal leszerelte Tim Bennett.
Márpedig ez lesz.
Bennett visszaszerzi a labdát.
Nem érdekel, hogy ebédeltél.
...elképesztő fizikumú védőjátékos...
Tracey!
Ilyen védőket szeretek látni.
akik könnyedén előretörnek, ha szükség van rá.
Nem lehet.
- Van valami... - Tracey!
...aminek minden mérkőzésen meg kell történnie...
Tracey, figyelj rám!
Hagyd abba, és hallgass végig!
Ne csináld ezt!
Tracey, azt kérem, hogy ne...
Tracey!
- Egy felet sem kérsz? - Nem vagyok éhes.
Tudom, fura, de így kell csinálni.
Nem baj.
Semmit nem kérsz?
- Én itt folyton éhes vagyok. - Tényleg?
Ne váltsalak le egy kicsit?
Nem kell. Vagy be akarsz menni hozzá?
Mert együtt is lehetünk bent. Nem baj. Csak olvasok neki.
Most nem. Dolgom van.
Nem tudod, Rachel hova ment?
Christina!
Hahó!
- Ja! Itt vagy. - Igen.
Csak pihentem. Mi az?
Semmi. Pihenj csak! Minden rendben.
- Meghalt? - Dehogy!
Akkor felhívtunk volna.
Nem tudom.
Fura, ahogy ott ülsz.
- Katie főzött, ha kérsz. - Ja.
Itt valami nagyon fura.
Csak pihenek egy kicsit, mielőtt visszamegyek apához.
Oké.
Jó.
Megnézem az eredményeket. Tizenhatszoros kombim van.
Úgyse jön be,
de hátha.
Jól vagy?
Igen.
Oké.
Tessék. Vedd el!
Kösz!
Nincs mit.
Szia, papi!
A Clippers 2,25-ön áll,
a Bills 1,5-ön,
a Titans 1,69-en,
a Vikings 1,11-en,
a Mets 1,87-en
az Eagles meg 1,45-ön.
Szóval...
húsz dolcsiból több mint 724-et lehet csinálni.
Durva, mi?
Ja.
Örülök, hogy látom. Jöjjön be!
Hogy van? Hogy van az apja?
Egyelőre még kitart.
Nem éhes? Főztem levest.
Nem? Kávét sem kér?
Rendben.
Szóljon, ha mégis! Túl sokat főztem.
Most mész fürödni? Persze, Hápival. Kivel mással?
Habos?
Apuci nem semmi.
Helyettem is pancsolj, jó?
Figyelj!
Most nem érsz rá.
Nem, semmi. Minden rendben.
Csak köszönni akartam. Honvágyam van.
Jól van. Kösz!
Dőljünk hátra!
Figyeljünk oda, hogyan ülünk!
Ne feledjük, a meditáció alapja
az ülés és a tudatos testtartás!
Minden más szempont...
Hogy vagy, Rachel?
Megvagyok.
És az apád?
Még kitart.
Életben van.
Az jó.
Ja.
Ugye tudod, mit kéne mondanom neked?
Arról, hogy itt füvezel.
Vegyük úgy, hogy elmondtam, jó?
Naná.
Kösz!
Hányszor csinálod ezt egy nap?
Csak amikor tudom.
Általában nincs rá időm, de segít.
Nem csatlakozol?
Kösz!
Talán majd elkezdem, ha a gyerekek felnőttek.
Nem haladok ezzel.
Szerintem kérdezd meg Rachelt!
Tényleg?
Ráérsz?
Éppen írom apa gyászjelentését, és reméltem, hogy tudsz segíteni.
Nem értek az ilyenekhez.
Én sem.
„Vincent büszkén dolgozott a Városi Gazdasági Igazgatóságnál.
Főtanácsosként vonult nyugdíjba 32 év után. A kollégái szerették.
Vincent mindent megtett a családjáért és a barátaiért,
szívélyes volt, vendégszerető,
és rendületlenül imádta a Jetset.”
Ennyi?
Eddig.
Tudom, hogy ezek csak száraz tények,
de hogyan foglaljam össze az életét pár szóban?
Szerintem eddig nagyon jó.
Egyébként ki olvasgatja ezeket?
Ha ismerted, úgyis tudod.
Ez inkább csak egyfajta jelzés.
Hogy ez az ember létezett, ha érdekel valakit.
Fogadni mernék rá,
hogy akármit írsz bele, senkinek sem fog feltűnni.
Elvett két őrült picsát, felnevelt pár zakkant picsát.
Kösz!
Jó, komoly leszek.
Vincent...
imádta a Jetset.
Ja, megvan.
Imádott baromságokon nevetni.
Szerette a régi filmeket,
és lemezeket hallgatni.
Néha...
betelefonált a rádiós hírműsorokba,
és vitatkozott velük.
Iszonyatosan begurult, ordibált, aztán elfelejtette, miért haragudott.
Magasról szart egy csomó mindenre,
amire szarni is kell.
„Magasról szart egy csomó mindenre...”
Hát, ez igaz.
- Minden szavam az volt. - Tudom.
Sokkal érdekesebb, mint az enyém,
de ez is csak egy lista.
Én megpróbáltam.
Egyik nap, amikor Sarah már meghalt,
Katie, te elmentél az egyetemre, vagy előtte nyáron, de nem voltál itt,
te meg, Rachel...
Sokat jártál el, úgyhogy nem volt ritka,
hogy apával ketten maradtunk a házban éjszaka.
Nem kellett segítenie tanulni, és még gyászolt,
de vacsora után néha néztünk együtt egy filmet vagy egy sorozatrészt.
Sokat gondolok ezekre az időkre.
Nagyon nyugodt volt.
Egyik este iszonyatosan felhúzta magát azon, amit néztünk.
Már nem tudom, mi volt az, de valaki meghalt benne,
és el akarta magyarázni nekem,
hogy a filmben látott haláleset
egyáltalán nem olyan, mint az életben.
Hogy a könyvek, a filmek és minden, ami be akarja mutatni a halált, az téved.
Hogy magánál a megjelenítésnél, a szavakba öntésnél ment félre.
Hazugság az egész. Mint az, amit néztünk...
Emlékszem rá.
„Csak úgy lehet összefoglalni egy ember életét,
csak úgy érthetjük meg igazán,
hogy mit csinált, ki volt, hogyan szeretett és...
- Mi a gond? - Semmi. Alszik.
Csak mennem kell.
Ez durva volt.
Bakker! A frász jött rám.
Rám is.
Tényleg durva.
Nagyon feszültek voltunk. Olyan rossz érzés.
Megyek, kikísérem.
Mi? Várj már!
Ne hagyd félbe! Azt mondtad...
Mit mondott a halálról?
Tényleg.
Hogy az egyetlen dolog, ami tényleg leírja a halált,
az a hiány.
Minden más csak kitaláció.
Jól van.
Szóval a lényeg,
hogy ne írj semmit.
Szerintem apa úgy értette,
hogy úgysem fogjuk tudni, ki volt ő, amíg meg nem hal.
De szerintem amíg még élnek, addig is ismerem az embereket.
Ja.
Valahogy úgy. Azt, hogy most kik.
Hát...
Semmi közöm hozzá, de...
hallom, ahogy Tracey-vel vitatkozol, de tudod, ő most tinédzser.
Te is tudod.
Szerintem papi
az egészre gondolt.
A teljes egészre, érted?
A különböző alkalmakra, hogy mindig mások lehetünk.
Érted. Az egészre.
Igen.
Könnyű elfelejteni ezt Tracey-vel.
Úgy érzem, örökre ilyen lesz.
Nem.
Idősebben is elkényeztetett lesz, de másféleképpen.
Csak hülyülök.
Igen, tudom.
Sajnálom, hogy nem segítettem többet.
Tudom, hogy nehéz volt.
Semmi baj.
Örültem neki.
De kösz!
És remélem, nem költözöl el innen.
Miért?
Szeretném, ha a családban maradna a lakás.
Nem akarsz bemenni hozzá?
Gyere! Menjünk!
- Nézd, ki van itt! - Itt az összes lányod.
Szia!
Apu! Én vagyok az.
Fel.
Mi az, apa?
Nem értem. Mozdítsalak meg?
Ismételd meg!
Szerintem apa fel akar ülni.
Tényleg?
Apa?
- Vigyázz! A festmény! - Oké.
- Úristen! - Figyi!
- Jó ötlet ez? - Lassan!
Jól van. Óvatosan!
- Figyelj a lábára! - Gyere!
- Vigyázz! - Tessék, apa!
- Tartsd egyenesen! - Oké.
- Jó? - Ez az.
Oké. Jól van.
A fotelébe akar ülni.
Abba? Biztos jó ötlet? És ha gyorsan el kell vinni?
Hova?
- Oké. - Jól van.
- Jó. - Oké.
- Itt van. - Hozd a fotelt!
- Jó? - Megvan.
Hozd ide a monitort!
- Jól van. - Várj!
Felemelem a lábadat, apu, rendben?
- Zárd le! - Mindkét oldalon.
Mehet?
- Egy, két, há’! - Fel!
Jól van.
Jó. Hátul bedugom.
Oké. Megvan.
Jó. Kösz.
Vigyázz!
- Megvan? - Igen.
- Bedugtam. - Oké.
Megy az oxigén.
Oké.
Jó.
Szia!
- És most? - Szerintem nem ehet.
Csak üldögéljünk! Nézzünk filmet vagy meccset!
Apa!
A Titans elszúrta a kombinkat, de azért megnézhetjük a Bills-meccset.
Szeretnéd?
- Fordulj meg! - Jó.
- Oké. - Oké.
Hé!
Ez rémes volt.
Jaj, apu!
Figyeljetek rám!
- Ez a hang... - Apa!
Várj!
Nem szabad!
- Ne! - Nem!
Nem! Hadd álljak fel!
Azért még
maradt bennem ennyi.
Ne nézzetek már így!
Épp eleget feküdtem.
Köszönöm a próbálkozást, de...
Nem!
Rachel a testvéretek.
A lányom.
Nem a sajátomként neveltem. Hanem a saját gyermekem.
Ha a vér bármit is számítana, nagyon más apja lett volna.
Olyan lett volna, mint nekem.
Az enyém egy rohadt szemét volt.
Tudjátok.
Rokonok voltunk,
de nem volt igazi apa.
Fogalmad sincs róla,
milyen fontos vagy Rachelnek.
Milyen sokat jelentesz neki.
Amikor elmentél az egyetemre, és kiköltöztél,
még sosem láttam őt olyan szomorúnak.
Csak amikor az anyja beteg lett, és itt hagyott minket.
Nagyon vártam, hogy rájöjjetek, miért veszekedtek olyan sokat.
Hogy mennyire hasonlítotok.
Próbáljátok meg, ha már nem leszek!
Tudom, hogy jobb lehet a viszonyotok.
Utánam is lesz, ami összeköt titeket, még több is, mint most. Tudom.
Christina!
Tudom, hogy nem értetted, igaz?
Hallottam, mit mondtál a közös filmezéseinkről.
Az volt az egyetlen alkalom, amikor nem figyeltem rád.
És más sem figyelt.
Rettenetesen sajnálom.
De tudod...
Onnantól fogva, hogy megtanultál járni,
senkire nem volt szükséged.
Ellettél volna egyedül.
Aztán amikor az anyád meghalt, úgy tűnt, hogy jól vagy.
Rá kellett volna jönnöm, hogy ez nem lehet,
és neked is ugyanúgy fáj,
de elvakított a saját fájdalmam.
Aztán újra szerelmes lettem. És utána...
A lányodnak semmiben nem lesz hiánya.
Látom, hogy mennyire szereted őt, és Davidet,
és a leendő gyermekeidet, ha esetleg úgy döntesz majd,
és köszönöm neked.
Köszönöm, hogy jobban csinálod, mint én,
és jobban próbálkozol.
Úgy imádom ezt a várost!
Csodálom.
Mint a csótányok és a gyomok, valahogy mindig túléljük.
Hiányozni fognak a szellemek
és az emlékek, amik minden sarkon előtörnek.
Hamarosan én is az leszek.
Volt egy másik igaz szerelmem is az édesanyáitokon kívül.
Akkor még nagyon fiatal voltam. Azon a nyáron léptem be a Parti Őrséghez.
Úgy hívták, hogy Bliss.
Tudom, fura, de ez nem olyan ritka név Írországban, és ő ír volt.
Queensből.
És mint ti hárman,
mint az anyukáitok,
ő is talpraesett volt.
Azelőtt nem találkoztam hozzá hasonlóval.
Sokkal több dolog érdekelte,
mint bárkit, akit azelőtt ismertem.
Talán utána is.
Úgy vélte, hogy az élet,
a világ, az emberek mind érdekesek.
És teljesen megrészegített.
Nem tudtam betelni vele.
Úgy akartam látni, mint ő.
Igyekeztem úgy látni.
Aztán elmentem.
És mire visszatértem,
már leveleket sem írtam neki, és az élet elsodort minket egymás mellől.
Ami azt illeti,
utána már nem is láttuk egymást, nem is találkoztunk többször.
Egyetlen alkalmat kivéve.
Barátokkal sétálva összefutottunk az utcán. Csak egy pillanatra.
Megfogtam a kezét, és azt mondtam:
„Helló!”
Azt felelte:
„Még emlékszel rám?”
Mire én: „Hát persze!
Megváltoztattad az életemet.”
Ezen elmosolyodott.
De ha egyvalamit is bánok,
az az, hogy talán...
jobban is kifejezhettem volna magam.
Ne várjatok nagy tanulságot!
Csak...
Mindenki bánni fog valamit a halálakor.
De én...
Szeretném, ha tudnátok erről a szerelemről.
Ami alapjaiban változtatott meg engem.
Apa?
És azzá tett,
aki vagyok.
Apu!
- Apa? - Apu!
- Apa? - Apa?
- Aki... - Apa?
Én...
- Apa! - Ne!
- Apu! - Apa!
Apa!
RÉSZVÉTÜNK
TÁJÉKOZTATÓ A HALOTTI ANYAKÖNYVI KIVONATRÓL
Apa elment.
Öt kiskacsa egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsamama mondta: Háp, háp, háp
De csak négy kiskacsa jött vissza
Négy kiskacsa egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsamama mondta: Háp, háp, háp
De csak három kiskacsa jött vissza
FIGYELEM NEM KÉREK ÚJRAÉLESZTÉST
Három kiskacsa egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsamama mondta: Háp, háp, háp
De csak két kiskacsa jött vissza
Két kiskacsa egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsamama mondta: Háp, háp, háp
De csak egy kiskacsa jött vissza
Egy kiskacsa egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsamama mondta: Háp, háp, háp
De egyik kiskacsa sem jött vissza
Hogy vagy, Rach?
Hallottam.
Részvétem.
Hogy viseled?
Jól.
Minden oké.
Kösz, Victor!
Szegény kacsamama egy nap úszni ment
Messzire a dombon túlra
Kacsapapa mondta: Bíp, bíp, bíp
Bíp!
És az összes őrült kiskacsa visszajött
AZ APA HÁROM LÁNYA
A feliratot fordította: Szűcs Imre
AZ APA HÁROM LÁNYA