Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SAN NICOLA AL MONTE, ITALIA 1.486 M, -2°C
21 DECEMBRIE
Ești mort.
Ești mort! Mort!
Mort!
Mamă, nu mă poți trezi strigând ca o mamă normală?
Am ucis toate mamele normale.
Ia de-aici! Și încă una!
Oare se întoarce tata de Crăciun?
Nu știi? Elicopterul lui a fost doborât de un rechin.
Poți fi serioasă măcar o dată?
- Suntem nebuni, nu? - Un pic prea mult, cred.
Elia, nu vorbi în felul ăsta despre tine.
Nu vorbeam de mine.
Mulțumesc.
Ai noroc că sunt în întârziere, altfel te-aș fi gâdilat până nu mai puteai.
Fug la magazin.
De ce? Am avut, în sfârșit, un client?
Ce să fac dacă nimeni nu se mai joacă
cu jucării de modă veche?
Totuși, mie îmi place marioneta.
O zi bună, scumpule! Și nu uita...
Continuă să visezi, chiar și când ești treaz.
Bravo!
Salută-l!
- Salut! - Salut!
FABRICA LUI MOȘ CRĂCIUN, POLUL NORD 2.147 M, -49°C
Fiți veseli, prieteni! Crăciunul e aproape.
Știrile meteo anunță că vine o furtună de cadouri
peste toți copiii cuminți. Nimic pentru cei răi, desigur.
Nu uitați că este strict interzis să interacționați cu copiii.
Păstrați spiritul Crăciunului!
Nu voi da greș. Adoră creioanele uriașe.
Sper să nu întârzii.
Anunț de interes public!
Cel care a folosit arma cu sclipici s-o curețe și s-o pună la loc.
Atenție!
Vă chem eu. Luați un număr.
Apropo de jucării, azi este ultima zi
pentru a vă prezenta noile creații.
Va fi Trip dat afară din biroul șefului la fel ca anul trecut?
Sau îl vor împiedica să intre?
- Nouă! - Aici!
Vino!
Cei cărora li s-a aprobat prototipul
să vină în zona de asamblare pentru un test.
Fir-aş elf să fiu
Se poate, Jucărimea Ta?
Copiii răi...
sunt tot mai mulți.
Sunteți aici, Jucărimea Ta?
Cine-i acolo?
Bunul meu Trip!
Ce mi-ai adus să văd anul ăsta?
Ai inventat jucării noi?
Da. Am puține emoții, ba chiar sunt mișcat,
fiindcă m-am întrecut pe mine.
Am făcut asta. Se numește Fluier Multisunet.
Drăguț!
Ce cauți aici, Trip?
Ți-am dat numărul 60 și tocmai au chemat numărul nouă.
Cum e posibil?
Trip!
Jucărimea Voastră, comportamentul lui strică
armonia elfilor care ne caracterizează de milenii.
Idiotule!
Jucărimea Ta, fluierul poate emite
orice sunet pe care doriți să-l auziți.
Copiii îl vor adora!
Vreau să aud mieunat de pisicuțe. Știi că-mi plac.
Bine. Fluierul funcționează invers. Trebuie să inspiri.
Acum, un țipăt dintr-un film de groază. Hai!
Ce Dumnezeu!
Acum, un șiret de pantof bărbătesc din anii '50
care se freacă de un gramofon.
Ador gramofoanele!
Dar... Trip! Dar...
Bravo!
- Mersi. - Cu plăcere.
La final, dar nu la urmă, ultima mea invenție.
Poate cea mai mare capodoperă a mea.
Măi să fie! Să vedem!
Acesta.
Titi...
- Titirezor. - Da.
În principiu, este un titi... un titi...
- Un titirez. - Mersi.
Dar nu titirezul se învârte...
Ci camera!
Toată camera se învârte!
Da. Întreaga cameră se rotește.
Dar știi să-l oprești, nu?
Încă lucrez la asta!
Cum îl oprim?
Trip!
Oprește-l!
Trip!
Oprește-l imediat, Trip!
Cum?
Oprește-l!
Îmi pare rău.
Trip! Te omor!
Următorul!
Drăcoveniile astea vor sta aici...
DEPOZIT PROTOTIPURI RESPINSE
... alături de cele din anii trecuți.
Invențiile tale sunt periculoase.
Duse cu capul.
Jucăriile mele îi încântă pe copii.
De unde știi ce vor copiii? Ai văzut vreunul până acum?
Tu de unde știi? I-ai studiat în manuale?
Ca pe niște electrocasnice!
Totuși, spre deosebire de tine,
eu sunt și acum elf constructor!
Ratat nenorocit!
Am exagerat.
Trip, știu că se caută un cusător de mingi. Scuze.
Stăm aici de trei ore! Grăbește-te!
- Dă-mi-l! - Îl deschid eu.
Vreau să-l deschid eu.
Ia mâna!
- Sunteți gata? - Hai!
FANTEZICARD
Ciocanul sacru al lui Wünderkammer.
Îl am.
Fiul lui Trol!
Cartonașul e o corcitură!
Elful Constructor!
Cu puterea de a făuri obiecte magice?
Nu îl am.
Citește abilitățile!
Hai!
Salut, rataților!
Salut, Giada!
Ăla e un Buddy Buddy? De unde îl ai?
Cine ți-a spus să vorbești cu mine?
E cadou de la mine. Doar tatăl meu le poate vinde.
Nu ca mama ta, care vinde mizerii.
Ce ascunzi acolo? Arată-mi!
Fugiți!
Fricoșilor!
Hai să ne luăm bicicletele!
Repede! Să nu scape!
Haideți!
Mai repede!
Când o să înveți să mergi pe bicicletă?
Lasă-mă aici! Salvează-te!
Nu! Vom reuși!
Dacă vă prind, vă omor!
Se apropie!
Vom reuși! Ai încredere în mine!
Au!
- Dă-mi-l înapoi! - De ce?
Ce-o să-mi faci?
Curaj! Sari la mine.
Îl vrei înapoi?
Vino la cursa de sănii de mâine. La Săritura Dracului.
Dacă nu mori, e al tău.
Oricum, n-ai tu curajul ăla.
Prostovane!
Hai să plecăm!
Nu-l băga în seamă! E o corcitură.
Fiu de trol.
Jucăriile astea vechi sunt drăguțe, nu?
Cam demodate.
Pun pariu că Elia te bate la cap cu Buddy Buddy.
Dacă aș primi un ban de fiecare dată când mi se cere unul,
aș fi bogată.
Ai spus un cuvânt magic, draga mea.
„Bogată.”
Salut, Ivana! Ce faci?
Am reușit să fac rost de un container.
San Nicola al Monte va fi centrul lumii!
Ciocca, ia-l de-aici!
Ivana! Nu mă vrei?
Nu te vreau! Mai bine dau faliment.
De fiecare Crăciun e la fel.
Toți înnebunesc după jucăria la modă,
iar după o zi... Au uitat totul.
Doamne ferește...
Ai dreptate, dar e dorința clienților.
Mă rog.
Iar noi le dăm clienților ce vor, nu?
Spune-mi... Câte vrei să comanzi?
O sută, două? Haide!
Ivana...
Știu că îți merge cam greu.
În plus, soțul tău e plecat...
Nu îți este ușor.
Îți va fi și mai greu
dacă restul magazinelor vând marfa mea.
Ți-o spun spre binele tău, Ivana.
Nu dai doi bani pe mine,
pe Crăciun sau jucării, nici măcar pe copii!
Anul trecut ai vândut mașini de spălat contrafăcute
și bietul Luigino a dat faliment. Și Rosa, patisiera?
A dat faliment când ai început să faci chestia aia...
Grâul de laborator, fără gluten. Ești un rechin.
Un rechin rău.
Îmi frângi sufletul, Ivana.
Sunt doar un afacerist pragmatic care știe cum merge lumea.
Mamă, hai să mergem! Mi-e foame!
Da, scumpule, mergem!
Ciocca, ia-le de-aici și pleacă!
Ivana...
Dacă refuzi acum, te-am exclus.
Îți dai seama ce pierzi?
Afară din magazinul meu!
Salut, Elia! Vrei să te joci cu mine?
Uite ce efect are asupra copiilor!
Pleacă de-aici cu gunoaiele tale! Afară!
Magazinul tău va da faliment!
Și al tău la fel!
Magazinul ăsta va da faliment.
Știu ce le place copiilor.
PROTOTIPURI RESPINSE SECTORUL B
Copiilor le plac animalele de pluș și luptele.
Ursulețul luptător.
Te-au respins până și pe tine.
De ce l-ai refuzat pe Ciocca?
Pentru că știu ce vor copiii.
Ești sigură?
Eu sunt copil și știu ce vreau.
Da? Și ce vrei?
Un Buddy Buddy, de exemplu.
De ce?
Fiindcă e supertare, nou și toți îl vor.
Lasă-l pe Dino.
Ți se pare normal ca un lucru să fie tare doar fiindcă toți îl vor?
Lucrurile vechi mă întristează.
Mie îmi plac. Îmi dau bucurie.
Nicio veste de la tata?
Ia ceasul și vino să ne jucăm de-a orele!
Nu uita, limba scurtă indică orele,
iar cea lungă, minutele.
Deci, ce oră este?
Este...
- Zece. - Da.
Și 45. Este 10:45.
Da!
Bravo!
Perfect!
Așadar, știm că este târziu.
Bagă-te sub plapumă,
fiindcă mai e puțin și vine Crăciunul.
Închide ochii și visează ceva măreț,
orice-ți dorește sufletul, da?
- Noapte bună! - Noapte bună!
Tunul de cadouri!
Cât timp ar fi câștigat Moș Crăciun...
„Dar Trip este un incompetent!
„Trip inventează chestii inutile.
„Trip este nebun.
„Invențiile lui sunt periculoase!”
Crăciunul ăsta va fi diferit. Are Trip grijă.
Au! Doare! Nu mă lovi în cap!
Nu prea am timp, așa că o să fiu scurt...
Ascultă, piticule, nu prea am timp, așa că o să fiu scurt.
Mă numesc Trip.
Vin din țara lui Moș Crăciun și sunt elf constructor.
Iar face Vittorio farse?
Dezleagă-mă să vezi cine e mai tare!
Ești ne...
Unu, doi, trei, probă de microfon. Ești nebun?
- Aju... - Gura!
De ce strigi? Taci!
Dacă nu strigi, îți fac un cadou, da?
Bine? Promiți? Nu strigi?
Nu striga!
- Aju... - Gura!
Nu strigi? Stai puțin.
Să vedem...
Uite-l! Cum îi spune?
Supermâzga.
O facem și noi, la Polul Nord. Din muc de ren.
Asta e versiunea de bază. Da.
Așa. O modific puțin.
Îți prezint mâzga care ordonează jucăriile!
E frumoasă, nu?
N-a fost prea apreciată la Pol. Sunt niște invidioși afurisiți.
Totuși, lumea mă laudă.
Mâzga asta îți aranjează jucăriile.
Poți să faci câtă dezordine vrei, căci ea se ocupă de tot.
Ca o mamă, dar fără ceartă.
Îți arăt.
Arată ca o chestie dintr-un film de groază.
E periculoasă, nu?
Sigur că nu. Dar să n-o dai de mâncare la câini,
pisici sau copii, fiindcă explodează.
Dar nu le aranjează! Chestia aia le mănâncă!
- Aoleu! - Niciun aoleu!
Fă ceva!
Nu este așa ușor.
Gândește singură.
E vie, deci e complicat...
Dar am o idee.
Mă descurc.
Rezolv eu, nu-ți face griji!
O îmblânzesc eu. Stai liniștit.
Îți arăt eu!
Vezi? Am lăsat-o lată.
Bine! Acum te aranjez!
Așa.
Gata! Sper să nu înfunde canalizarea.
Gata. Așa!
- Copile... - Elia.
- Copile Elia. - Ieși din casa mea!
Aș vrea s-o pot face,
dar fără scrisoarea ta de retur, rămân blocat aici cu tine.
Ai înțeles?
Ești elf constructor, nu? Găsește o soluție.
Am venit ca un cadou,
iar un cadou nedorit poate fi trimis înapoi
numai printr-o scrisoare către Moș Crăciun,
scrisă de copilul care a primit cadoul.
Dar eu am cerut o sanie mișto.
Eu știu cum e cu birocrația la Polul Nord, da?
Trebuie să fiu acolo de Crăciun, altfel...
- O să fii pedepsit? - Pedepsit?
Auzi la el, pedepsit! O să mor, dau colțul, crăp.
- Nu crezi că exagerezi? - Așa pare?
Cine zice că vei muri dacă nu te întorci acolo până la Crăciun?
Spiritul Crăciunului.
- Ca în Poveste de Crăciun? - Nu.
Alea sunt fantomele Crăciunului. Spiritul Crăciunului pătrunde peste tot.
Dar aici, pe Pământ, vine doar în perioada asta,
apoi dispare în dimineața de Crăciun,
după schimbul de cadouri și masa în familie,
iar magia colorată a așteptării este înlocuită
de revelația amară că acea zi
va fi o zi de Crăciun ca oricare alta.
- Deci, mori? - Ce ți-am zis?
Scrie scrisoarea, te rog.
DRAGĂ MOȘULE
Nu ai de gând să scrii?
Te-ai blocat?
Ascultă-l pe elful idiot! Trebuie să mă întorc la Polul Nord,
fiindcă vreau să fac un fel de revoluție.
Poți să taci puțin? Trebuie să mă concentrez.
Spune-mi dacă te pot ajuta cu hârțogăraia.
Sunt elf și n-am amprente, deci nu pot face închisoare.
- Ce zici? - Încetează!
- M-am săturat! - Unde pleci? Ce faci?
E prea cald?
- Scrie-ți tu scrisoarea! - Cum așa...
Mâine mă întrec cu Vittorio,
iar, la ce sanie am, ar fi mare noroc să nu mor!
Rezolv eu. Sunt expert la făcut sănii!
- Ieși! Afară! - Bine. Au!
Calmează-te! Mă doare! Termină!
Elia?
- Scumpule? - Vine mama.
Nicio problemă. Închide fereastra, trage draperiile și...
Elia?
Să nu te mai întorci!
Scumpule, ești în regulă?
Da.
Am auzit un zgomot.
Poate sunt renii Moșului.
Nu. Am visat urât.
- Ce ai visat? - Nimic.
Ești sigur că ești bine?
Da, sunt bine. Noapte bună! Ne vedem mâine.
- Bine. Noapte bună! - Noapte bună!
Dar... cum...
Te rezolv eu.
Renul!
22 DECEMBRIE
Mamă?
Crezi că există elfi?
Uită-te la mine! Ce crezi?
Haide! Știi ce vreau să spun.
Sigur că există. Elfi, pitici, zâne,
toate ființele fantastice. Am văzut una când eram mică.
Cum arăta? Avea urechi ascuțite?
Da. Și sclipea.
- Sclipea? - Da.
Pe mâini?
Pe mâini, picioare, urechi, peste tot.
Îți zic mereu: „Continuă să visezi.”
Spală-te pe dinți.
SĂRITURA DRACULUI 1.742 M, -5°C
Uite-l!
Salut!
Ascultă! M-am gândit toată noaptea.
Nu vreau să mori pe sanie pentru un FanteziCard.
Nu pot să dau înapoi.
Elia, fii puțin rezonabil.
Nu știi nici să mergi pe bicicletă, ce șanse să ai pe sanie la Piscul Morții?
Ești prea tânăr ca să mori.
Nici măcar n-ai sărutat o fată.
Mergi tu în locul meu?
Eu? Știi că mă tem de înălțime. Aș muri pe chestia aia.
Și nici eu n-am sărutat o fată.
Nu! Lăsați-o baltă. Nici vorbă.
Dar eu m-am sărutat, nu ca voi.
Ce? Cu cine?
Uite-i!
Clovnii din vale.
Salut, piticule! Ești gata să suferi?
Ți-e frică, nu? Te aștept în vârf.
Bună, Giada!
Ne vedem jos.
Ești sigur de asta?
Ești mort.
Haide!
Dă-te la o parte!
Tot nu te-ai dat la o parte!
Îți arăt eu ție!
Pa!
Copile Elia? Aici Trip, mă auzi?
Ce? Cum e posibil?
Ieri, după ce mi-ai zis de întrecere, am făcut niște mici modificări.
Ce?
Scuze, dar preiau controlul situației înainte să-ți rupi gâtul.
Ce?
Facem o înțelegere. Îți salvez viața și te las să câștigi,
iar tu scrii scrisoarea de retur și ne luăm adio, da?
Bine, fă ce vrei. Sunt de acord.
Ador mirosul de ceară pentru schiuri dimineața.
Nu!
Haide! Zăpada se topește.
Dă-mă la o parte!
O să mor!
Scuze!
Dacă sania n-ar avea un copil pe ea, ar avea viteză mai mare.
Da!
S-o luăm pe scurtătură.
Trip!
N-o să-l depășesc niciodată!
Mai avem puțin!
Mă ajunge?
Iar acum, marele final!
Ajutor!
O să mor!
N-am apucat să sărut o fată!
Mai știi că am zis „mici modificări”?
Voiam să zic „mari modificări”.
Trip!
Ce...
Trip! Te rog, oprește-o!
Ia de-aici, muc de ren!
Fir-ar al naibii!
Uite-l!
Da! Bravo!
Da! Am câștigat o scrisoare de retur.
Ai câștigat!
Ridică-te! Ai fost grozav!
Cum de ai mers așa bine?
De unde ai sania?
De la magazinul mamei mele!
Unde sunt multe alte jucării.
Nu s-a terminat! Ai înțeles?
Haideți!
Știi ce? Poți să păstrezi cartonașul cu elf!
Veniți mai aproape!
Trebuie să vă zic un secret.
Ai grijă să nu mă păcălești.
Unu, doi, trei, probă de microfon.
Ai grijă să nu mă păcălești. Bine?
Trip, hai să lămurim o chestie.
Tu vrei scrisoarea de retur, iar eu vreau să salvez magazinul mamei.
Toți vor jucăriile tale.
Îți promit că, până la urmă, vei primi scrisoarea până de Crăciun, da?
Chiar vor jucăriile mele?
Deci, Zânele Măseluță există!
Da. Trăiesc înăuntrul cariei.
E proastă sau ce?
Zâne Măseluță? Ce naiba!
După mine, ăsta nu-i elful lui Moș Crăciun.
Ascultă, renișorule,
îți dau o bătaie de nu mă uiți niciodată!
Ascultă, băiete! Fii cuminte, că te altoiesc!
- Elia? Scumpule? - Vine mama. Du-te!
Mănânc repede un sendviș și fug la magazin.
Știți ce? Toată lumea e înnebunită după jucăriile mele!
Salut, copii!
- Mamă? - Da.
- Am ceva să-ți spun. - Ce?
Îți amintești ce ți-am spus azi-dimineață despre elfi?
Da.
Păi... Eu am un elf.
Un elf? Ești bine, scumpule?
În sfârșit, cineva îmbrăcat elegant.
Frumos. Ce este asta?
O locomotivă. Cam banală, nu?
Îi putem face niște modificări.
Îi putem pune aripi ca să zboare.
Îmi place cum gândești.
Voilà!
Un ajutor adevărat al lui Moș Crăciun!
Sunt adevărate.
Încântată! Eu sunt Ivana, mama lui Elia.
Încântat! Eu sunt Trip.
Și acum, ce facem?
Facem niște jucării.
DEPOZITUL SECRET AL LUI CIOCCA
Haide, nu fi trist, fiule!
Un mic eșec i se poate întâmpla oricui.
Ascultă-l pe taică-tău! Mi se întâmplă și mie mereu.
Dar eu nu vreau să fiu ca tine.
Tatăl tău te iubește
și este pe cale să facă o mare afacere.
Da, mă rog. Așa spui în fiecare an.
Într-o zi, vei fi adult și tu,
și vei învăța că succesul nu se obține ușor.
Asta e... Aproape am terminat.
Nu uita... Nu contează de câte ori cazi,
contează de câte ori te ridici.
Fii măcar mai respectuos cu tatăl tău.
Grăbiți-vă cu cutiile! Mai repede cu Buddy Buddy!
Vittorio!
FABRICA ELFILOR
23 DECEMBRIE
Perfect.
- Vreau să ating urechile! - Sunt adevărate.
Asta e jucăria? Uite ce face...
Vezi asta? O luăm?
- Mulțumesc mult. - Mulțumesc!
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit!
Iar tu, fetiță frumoasă, ce ți-ai dori?
O păpușă.
O păpușă...
Da, avem destule. Le și putem personaliza.
Tată! Nava!
- Nu voiai un Buddy Buddy? - Nu. E nașpa.
Vreau o navă care trage cu caramele.
Bine. Hai să luăm o navă care trage cu caramele...
Ca să-l doboare pe dentist.
Bine, deci o navă care trage cu caramele?
- Exact. - Bine.
E gata mâine după-masă. Bine?
- Perfect. - Bine.
- Crăciun fericit! - Mersi, Crăciun fericit!
- Bună ziua. - Bună ziua.
- Salut! - Salut!
Ursulețul luptător va fi gata deseară. Ești mulțumită?
Pot să fac și eu o comandă?
- Acum, Marta? E un haos aici. - Te rog.
Vreau niște creioane care să aducă unicornii la viață.
- Și eu le vreau. - Și eu. Două cutii.
Nu le putem face. Îmi pare rău.
Zici că ești vânzător? Mă ocup eu.
Ce ți-ar plăcea?
Creioane care aduc unicornii la viață.
Dacă ți-aș propune un penar
cu un singur creion care poate scrie cu orice culoare vrei?
Ce zici?
E nașpa.
Bine. Continuă tu.
Haide, suntem prieteni buni!
La ce se uită?
- Scuze, trebuie să plec. - Baftă!
Fii cuminte.
Salut, Giada! Cu ce te pot ajuta?
Caut o jucărie pentru Attila.
Ai venit unde trebuie.
Iubițel? Ce jucărie vrei?
Uite! Îi plac elfii.
Până la urmă, cui nu-i plac elfii?
Ce drăguț e! Câți ani are?
Mă duc la laborator. Ne vedem mai târziu.
E frumos locul ăsta.
N-am mai fost aici.
Și încă n-ai văzut laboratorul. E foarte mișto.
Pot să ți-l arăt, dacă vrei.
Nu mai bine mergem cu bicicletele?
Acum?
Trebui s-o ajut pe mama.
E aglomerat și trebuie să vindem jucării.
Am înțeles, ratatule. Ne vedem.
Să facem socotelile, Buddy Buddy,
pentru că sunt mulți bani.
Sunt 45 bucăți la chioșcul lui Mario, adică 1.800 de euro.
Și 30 de bucăți la chioșcul lui Desolina...
Alo?
Mario!
Cum adică ai anulat comanda?
De ce?
Nu-l suportam, oricum. Nemernicul!
Anulăm comanda lui Mario...
Alo? Desolina!
Cum adică nu-i mai vrei? De ce?
Ce legătură are Ivana cu asta?
Cine este?
Cine râde?
Cine-i acolo?
Moșul aduce cadouri tuturor copiilor cuminți.
Dar știi ce le aduce copiilor răi?
Nu știu.
- Cărbune? - Nu, nu cărbune.
Copiii răi primesc...
Răzbunare.
Toți o să plătească pentru felul în care te-au tratat.
Trebuie doar să afli de ce jucăriile Ivanei sunt speciale.
Anul ăsta, tu vei fi Moș Crăciun în San Nicola al Monte.
Da.
Anul ăsta, eu sunt Moș Crăciun.
Ce-ai pățit? Ești un prost.
Ți-a cerut să ieși cu ea, și ai ratat ocazia!
Vorbește mai încet!
N-a fost o întâlnire, oricum.
În zilele astea, n-am voie să fiu distras. Mă concentrez la magazin.
Haide! Găsești scuze.
Ai făcut pe tine fiindcă trebuia să-i spui că nu știi să mergi pe bicicletă.
Nu pricepi. Părinții mei s-au certat din cauza magazinului,
iar asta ne face probleme.
Mama nu știe cum s-o rezolve.
Dar, ajutat de elf, aș putea îmbunătăți situația
și l-aș aduce pe tata înapoi.
Cum vrei.
Dar tata îmi spune mereu
că nu le poți avea pe toate.
Măcar tu vorbești cu tatăl tău.
Ne vedem mâine.
- Uite! Ce zici? - E drăguț.
- Facem calul să zboare? - De ce nu?
E adevărat că, dacă magazinul tău merge bine, soțul tău se întoarce?
Elia ți-a spus asta?
Cred că de asta nu mă lasă să mă întorc la Pol.
E obsedat de magazin. Vrea ca totul să fie perfect.
De când m-am despărțit de tatăl lui, se comportă ca un adult.
Mă străduiesc să-l distrag, să-l fac să se joace, dar...
Vrea să aibă totul sub control.
Între timp, își irosește copilăria.
Poate îl ajuți tu.
Vorbești cu mine?
Cred că nu m-am făcut înțeles.
Dacă nu mă întorc la Pol, mor! Dau colțul. Pricepi?
Să zicem că supraviețuirea e prioritatea mea numărul unu acum.
Scuze. Ai dreptate. Măcar are un tată.
Stai liniștită. Copilăria este ca mersul pe bicicletă.
Nu o uiți niciodată.
Păcat că Elia nu știe să meargă pe bicicletă.
Tatăl lui nu l-a învățat.
Bărbatul ăsta e un dezastru.
Un pic, da.
Termin de împachetat, fac ordine și închid magazinul.
- Ai grijă tu de Elia? - Da.
Mersi.
O planetă a căzut.
Da, e defectă. O repar mai târziu.
- Nu-l văd în stare. - Nu reușiți.
Niciunul dintre voi.
Ai văzut ce-am făcut? Ăștia nu ajung nici măcar la 100!
Elia!
Sunt eu. M-am deghizat ca să trec neobservat.
Mamă! Uite un elf!
Ce faci aici?
Nimic, mă întorceam acasă.
Ascultă... Ai încredere în mine?
Ce? De ce?
- Ce faci? Ești nebun? - Vino!
Taci! Fă ca mine. Vino! Mai repede!
Hai, Vittorio! De data asta reușești!
Hai să mergem, m-am plictisit.
Nu ești atât de puternic, oricum.
Eu? Am făcut 300, iar voi, doar 200.
- Taci, idiotule! - Mă rog.
Mi-au furat bicicleta!
Cui îi pasă de bicicleta ta?
Cum adică cui îi pasă? Era Attila pe ea.
Fă ce vrei. Eu o caut pe a mea.
Duceți-vă! N-am nevoie de voi, oricum, ați auzit?
Am aflat că nu știi să mergi pe bicicletă.
Cine ți-a zis? Mama?
- Când ajung acasă, să vezi... - Las-o baltă!
Nu știi pentru că nu te-a învățat nimeni.
Dar ai mare noroc.
Am să-ți fiu profesor. Urcă!
- Urcă! - Dar...
Haide, urcă!
- Dar nu pot... - Ține de bicicletă și urcă pe ea. Uite!
- Așa. E ușor, nu? - Mi-e teamă.
Nu-ți fie teamă. Urcă și fă ca mine.
- Dar nu pot! - Ești gata?
- Dacă te prind, te omor! - Bine.
Pedalează!
Cum adică? Doamne!
Vezi? Știam eu că ești talentat.
Trip, e minunat!
Nu-mi vine să cred că merg pe bicicletă.
- Ți-am spus eu! - E ca și cum ai zbura!
Ți-am spus!
Ce se întâmplă?
Trip!
Trip! Zbor!
Zbor!
Da!
Nu te uita în jos, fii calm.
La Polul Nord facem asta în fiecare duminică.
Îi spunem... Güttandlar.
Haide!
Unde? Trip, așteaptă-mă!
Te descurci grozav! Vino după mine!
Haide!
O să-mi mulțumești curând.
Drăguț, nu?
Fantastic!
Nu-mi vine să cred! Zbor!
E adevărat!
Grozav! Mersi, Trip!
Da!
Este uimitor!
Ce e ăsta? Un câine?
Stai cuminte!
Cuminte!
Trip!
Trip! Ajutor!
Știam eu c-o să mor! Ajutor!
- Nu, cer ajutor! - Ajută-mă!
Ajutor!
Trip!
Attila!
De ce?
Attila!
Mi-a fost dor de tine!
Bună, iubițel! Ce s-a întâmplat?
Ce prăbușire!
Salut, Attila! Ți-am găsit-o pe Giada.
E invers.
Hoților! Sunteți niște hoți!
Mi-ați furat bicicleta și câinele!
Ce naiba! Ești nedreaptă cu copilul ăsta!
După ce tânărul și viteazul Elia ți-a văzut câinele sărind din coș
și fugind pe drum, ți-a împrumutat bicicleta,
gata să înfrunte pericolul ca să-i salveze viața.
Am fost eu însumi martor la această faptă eroică.
Unu, doi, trei, sunt bine.
E adevărat?
Să mor înainte de Crăciun dacă nu.
Giada. Ăla e un ceas pentru dislexici.
Te înșeli.
Mersi, oricum.
Nu știam că ești așa curajos.
„Pericol” este al doilea meu prenume.
Frumos.
Ne vedem.
Hai, iubițel! Vino!
Ai spart bine gheața, nu?
Îmi merit scrisoarea, nu?
Haide!
Doamne!
Nebuna de Ivana!
Îți mulțumesc...
Cum?
„Dragă Coș Crăciun”?
Cine este Coș Crăciun?
Moș Crăciun! Zi pe litere! Moș Crăciun.
Bine?
E important. Este scrisoarea de retur.
Am înțeles.
- Bine. - Așa.
Să zicem că e bine.
Crezi că mi-e ușor să scriu o scrisoare?
E foarte greu.
Habar n-ai. Cum o trimitem?
Ca pe o scrisoare normală. O lipești...
Apoi, pui ștampila.
O ștampilă elfă.
O pui și...
Într-o clipă, ajunge la Polul Nord.
Mă lași pe mine, dacă te rog?
- Sigur. - Elia?
Elia, tu ești?
Mamă! Am învățat să merg cu bicicleta!
Știu să merg cu bicicleta!
- Ai mers repede? - Am zburat!
- Trip m-a învățat. - Ați zburat?
E cam mult spus. Un metru, un metru și ceva.
Băiețelul meu scump!
Bravo!
Mamă, nu-mi spune așa. Am 10 ani.
Așa e. Ești bărbat în casă.
Trip, chiar trebuie să pleci?
Nu vrei să mai rămâi puțin?
Din păcate, nu. Dar, datorită acestui fapt,
vreau să-ți dau mai devreme cadoul de Crăciun.
- Serios? - Da.
Iată-l! Al tău e.
Un binoclu.
De fapt, îi zice iubi-noclu. Ultima mea invenție.
Îi vezi pe cei dragi când te uiți prin el. Chiar dacă sunt departe.
- Îl pot vedea pe tata! - Sigur.
Doamne! Nu.
Uite-l! El e!
- Pot să apară probleme cu intimitatea. - Tată!
Tată!
Ce zici?
De ce?
Ce prostie! Iubi-noclu! Sunt un elf fermecat, dar e prea mult...
Mincinoșilor!
Sunteți niște mincinoși!
- Scumpule... - Tu!
Ești o mincinoasă nebună!
N-o să vină de Crăciun! Ai mințit tot timpul!
- Îți jur că mi-a spus... - Nu e adevărat!
Mergem cu bicicleta?
Tu ți-ai primit scrisoarea,
așa că ieși din casa mea. Nu vrea să te mai văd! Pleacă!
Pleacă! Afară!
Bunul meu Dumnezeu!
Cum am ajuns așa?
Și voi?
La ce naiba vă uitați?
E vina voastră!
Numai a voastră!
„Cumpără Buddy Buddy, Ciocca! O să faci bani mulți!
„Fiecare copil își dorește unul.
„Sunt rar de găsit, aproape imposibil.
„Vei face o avere.
„Îți plătești toate datoriile.”
În schimb, acum, că nimeni nu vă vrea,
mă veți ruina!
Monștri proști, inutili și puturoși!
Nu, Ciocca. Nu.
Cine-a vorbit?
Tu ai vorbit?
Spune-mi, Buddy Buddy!
Spune-mi!
Ești foarte aproape, Ciocca. Foarte aproape.
N-o da în bară tocmai acum!
Dar nu știu ce să mai fac.
Oamenii refuză.
Oamenii nu îi vor.
Ce pot face?
Ești un tâmpit!
Ai doar de aflat de ce jucăriile Ivanei sunt atât de speciale.
Așa e. Mersi, amice Buddy Buddy. Îți mulțumesc pentru sfat.
Nu există speranță.
Mașina mea. Nu!
Mașina mea! Nu mașina mea!
Nu mașina!
Cum e posibil?
Îmi pare rău pentru cele întâmplate.
Doar că, uneori, fac lucruri fără să mă gândesc.
Asta mă ajută să fiu un bun constructor, dar, pe de altă parte,
mă bagă în necazuri cu prietenii.
Nu pot zice că suntem prieteni,
dar am făcut multe împreună zilele astea, nu?
Elia, poți măcar să-mi răspunzi?
Vittorio, ce cauți aici la ora asta?
Tată, nu crezi că exagerăm?
Ba da.
Habar n-ai cât de mult.
24 DECEMBRIE
Bună dimineața,
elf constructor!
Ce?
Pricep.
Am înțeles.
Din cauza urechilor? Este o infirmitate genetică din naștere.
Dacă mă îmbrac normal, toți se uită la urechi, dar...
Da, sunt elf. Dar dați-mi drumul!
Dacă nu mă întorc la Pol până la Crăciun, m-am ars. Nu mai am timp.
- Nu mai ai timp? - Da.
Atunci, știi exact ce simt.
Nici eu nu prea am timp.
Dezleagă-mă, te rog.
Da, ai vrea tu. Vrei să te dezleg?
Sigur, de ce nu? Imediat, scumpule.
- Sigur că da, uite! - Mulțumesc.
Ce tot vorbești? Ce?
„Dezleagă-mă.”
Îți dorești cu adevărat să mergi acasă?
- Da. - Pe bune?
Te pot trimite înapoi, dar, mai întâi, trebuie să faci ceva pentru mine.
Ce anume?
Trebuie să le oferi jucăriilor mele acel ceva
- ... dorit de copii. - Bine.
Trebuie să le aduci...
la viață. Pe toate.
Pe toți Buddy Buddy.
- Să fie vii! - Da!
- Vii! Toți Buddy Buddy. - Am înțeles. Da.
Să fie în stare să meargă.
Și să vorbească.
Să se miște.
- Să sară. - Am înțeles. Bine.
Să spună: „Salut, băiețelule! Ce faci?”
„Salut, băiețelule! Eu sunt Buddy Buddy.”
„Salut! Sunt prietenul tău cel mai bun.”
„Salut! Vrei să te joci cu mine?”
- Ai înțeles? - Da.
Trebuie să facă de toate.
Altfel, te trimit acasă... dar pe 26 decembrie!
Cum moare un elf?
Te topești ca zăpada?
Explodezi ca o stea? Cum?
Ca tot omul.
Da? Aș vrea să văd.
Nimic special, doar o moarte normală,
- ... o moarte... - De care?
Cădem jos.
- Cum adică? - Așa.
Mort.
Pot să intru?
De ce ne-a părăsit?
Nu ne-a părăsit.
Ne-am despărțit.
Nu prea ne înțelegeam de la o vreme.
Dar te va iubi mereu.
Și o să vină să te vadă de câte ori poate.
Se gândește mereu la tine.
Credeam că ar trebui să ți-o spună el, dar m-am înșelat, desigur.
Nu mi-a fost nici mie ușor.
Uite!
Vittorio și gemenii le lipesc pe fiecare zid din oraș.
Asta era jucăria pe care voia Ciocca s-o vând.
Dar arată altfel.
Asta e mai urâtă.
Spune că face lucruri pe care nu le face nicio jucărie.
Că pare vie.
Ca și cum ar fi...
- Fermecată. - Da.
Credeți că Trip a făcut asta?
Cine altul?
De ce nu a plecat?
Poate l-a împiedicat ceva.
Ceva sau cineva.
Aici trebuie să fie.
- Ce cauți? - Iată-l!
L-am găsit.
Ce e ăsta? Un binoclu?
Nu!
Buddy Buddy!
Nu mai pot! Lăsați-mă să-mi trag sufletul.
Buddy!
Nu! Trip e prizonier și îl torturează.
Îți dai seama unde e?
Nu.
Ne trebuie arme adevărate ca să-l salvăm.
N-aveți nevoie de arme.
Ci de imaginație.
Nu înțelegi. Ne trebuie arme. E o armată de monștri.
Ne folosim de invențiile lui ca să-l eliberăm.
Încercați să aflați unde îl țin ascuns.
Ne vedem apoi la magazin, da?
Încă unul.
Dacă ne luăm după afișe,
ajungem la fabrica Buddy Buddy, nu?
Da, ca în povestea lui Tom Degețel.
E încă unul acolo.
Aia nu e căciula lui Trip?
Dacă nu ajunge acasă până la miezul nopții...
Nu mai sunt afișe.
Drumul se termină aici.
N-ar fi trebuit să-l alung.
Aveți nevoie de ajutor?
Te rog, Giada, nu începe.
Păcat! Credeam că vă căutați prietenul.
- Știi unde e? - Nu.
Dar i-am auzit pe Vittorio și pe gemeni vorbind despre el.
Nu sunt prietenii tăi?
Nu sunt prietenii mei, da?
Dacă-l punem pe câine să miroasă căciula lui Trip?
Ar putea să-i ia urma, nu?
Attila? Ești nebun?
Te rog, Giada, e o chestiune de viață și moarte.
Trip...
este unul din ajutoarele Moșului.
Sigur. Și eu sunt ren.
Jur, Giada!
Mai avem doar opt ore ca să-l salvăm.
Nu e om.
Este diferit.
Dacă nu-l ajutăm...
moare.
Ai încredere în mine.
Ție, care poți desena tot ce-ți imaginezi,
îți dau puterea de aducere la viață!
- Ce frumos! Mulțumesc! - Cu plăcere!
Viespea, la ce aripi și greutate are,
n-ar trebui să zboare.
Dar ea nu știe și zboară oricum.
Ție, dragul meu Fabio,
îți dau puterea zborului.
Dar mi-e frică de înălțime.
Și ce dacă? Și sărac, și cu pretenții?
Giada,
ție, în schimb,
îți dau puterea să iei atitudine și să te aperi.
Mulțumesc. Pot să dau cu pumnul și fără mănuși.
Așa e!
- Mi le dai mie? - Nu!
Tu ai șapca. Nu te mai plânge!
Dar ți-am spus că mi-e frică de înălțime.
Iar ție, fiul meu,
îți dau...
un rucsac.
Un rucsac?
Credeam că sunt avantajat de vreme ce sunt fiul tău.
Hai! Mergem să-l eliberăm pe Trip!
Nu-i așa ușor.
Noi ne ocupăm de băieți.
Dar, ca să-l eliberăm pe Trip,
ne mai trebuie ceva.
Și anume?
Am o idee.
Opriți-vă!
Trip trebuie să fie pe-aici pe undeva.
Da, dar cum intrăm?
Este încuiată.
Mă duc să văd dacă nu este vreo intrare dincolo.
Te rog, ai grijă și nu face zgomot, da?
N-ai grijă, o să fiu tăcut ca un ninja.
Și acum?
Creatură oribilă!
Dispari!
Giada...
Ajunge! Oprește-te!
Haideți!
Deci? Intrăm?
Dacă murim cu toții?
M-am sărutat.
Alo?
Ești încă acolo?
Să sperăm că da.
Uite ce ți-am adus!
O jucărioară.
Îți place, nu?
Mai repede cu cutiile!
Am să duc cadouri tuturor copiilor cuminți din țară
care plătesc bine.
Ajutoarele mele loiale,
trebuie să terminăm până la miezul nopții.
Eu sunt Moș Crăciun anul ăsta, chiar dacă sunt slab.
Viespe!
Doare!
Fabio, ești bine?
Ce naiba căutați aici?
M-am sărutat!
M-a durut!
Eliberați-l pe Trip, altfel aveți de-a face cu noi!
Uite-i! Două fete și doi pitici.
Tremur tot.
Elful este al meu.
Depozitul este al meu.
Totul o să fie al meu!
Ieșiți de-aici sau vă dau afară în șuturi.
Dă-i drumul, altfel moare.
Cum să moară dacă nici măcar nu există?
- Dați-i afară! - Ne ocupăm noi de ei.
Bravo, fiule!
Acum să vedem cine sunt adevărații ratați!
Mă ocup eu de ea.
Doamne! Unde-a dispărut?
Acum o să ai timp să te gândești.
Nu! Încetează! Nu închide, stai!
Unde pleci? Vino încoace!
Da!
Vrei să fugi, piticule?
- Dă-mi drumul! - Dă-te la o parte!
Ce este gunoiul ăsta?
- L-ai luat din tomberon? - Dă-mi-l înapoi!
Ce scrie aici?
„Nu... tici... alfel... țești”
Tici? Țești?
Ce înseamnă?
Te bate un rucsac?
Un alt truc al elfului ăluia blestemat!
Nu te apropia, o să fii rănit.
O să fiu rănit? Vă rănesc eu pe voi.
Stânga! Dreapta!
Luptăm cu magia împotriva magiei.
Veniți, copiii mei!
„Atenție! Nu citi, altfel o pățești!”
Trip!
Trip! Trip, ce faci?
Elia...
Am găsit scrisoarea. Te pot salva.
Spune-mi cum s-o expediez.
Trip!
Ștampila...
Nu!
Trip!
- Trip? - Ce s-a întâmplat?
E mort?
Buddy Buddy mi-a furat scrisoarea.
Măi să fie!
Atenție!
Îl distrag eu.
Du-te, Fabio! Hai!
Haide, Fabio!
Haide!
Ia-te de cei mici!
Pumnii zburători!
Înapoi!
Să-l apărăm pe Trip!
Atenție!
Adăpostiți-vă!
De ce?
De mâzgă.
Mâzgă?
Dar să n-o dai de mâncare la câini, pisici sau copii, fiindcă...
Explodează!
A explodat...
Scârbos!
Scrisoarea.
Scumpule!
Ești bine?
A venit Crăciunul.
Tată!
Ești bine?
Da, fiule. Tu?
- Cred că da. - Ești bine?
Prietene...
Îmi pare rău.
Ar fi trebuit să inventez o navă cu sirop nuclear,
două țevi cu suc și o catapultă pentru Polul Nord.
Dar este prea târziu.
Ce mizerie!
L-am găsit.
Cine-a scris „Coș Crăciun”?
Bravo, băiete!
Scârbos!
Eu am făcut asta?
Trip!
Nu s-a mai văzut așa ceva de secole.
Copilul Elia.
E cel mai tare Crăciun din viața mea!
Salut, Brina!
Salut!
- Mulțumesc. - Cu plăcere, Trip.
Promit să fiu cuminte.
Eliminați toată magia. Nu putem lăsa nicio urmă.
Scuze, dră Elf.
Pot să vă întreb ceva?
Așa, dispar toate jucăriile lui Trip.
Nu-ți face griji.
Jucăriile tale au deja tot ce-și doresc copiii.
Spilcuitule!
E timpul să mergem acasă.
Jucărimea Ta, îți mulțumesc din nou.
Trip, asta e a ta.
Nu, Elia. Nu face asta.
Ești adult, nu începe cu plânsul.
Și ăsta nu este un rămas-bun.
Crăciunul vine în fiecare an, nu?
Dar ne vei vizita din nou, nu?
Nu. Nu-mi dă voie regulamentul.
Ne mai vedem, puștiule Elia.
Să mergem!
Ai să coși mingi trei secole de-acum.
Ivana!
Crăciun fericit tuturor!
- Tată! - Elia!
Iată-te! Unde ai fost?
Te-am căutat peste tot.
Ce e cu mizeria asta? Ești murdar peste tot.
Ce s-a întâmplat?
E o poveste lungă.
Tată, nu trebuie să încetăm niciodată să visăm.
Poftiți! Sărbători fericite!
25 DECEMBRIE
Scuze!
Am uitat complet.
Trebuie să ridic jucăria pe care am comandat-o.
- Sper că nu e prea târziu. - Nu. Nu vă faceți griji.
Nu sunteți singurul astăzi.
Aici e! Ăsta trebuie să fie al dvs.
- Sărbători fericite. - Mulțumesc.
La revedere.
Spiritul Crăciunului!
- Scuze. - Cu ce vă pot ajuta?
Haide!
Te așteptăm afară.
- Haide mai repede! - Vin!
Mereu întârzie.
- Elia, mai repede! - Unde mergem?
Zău, Elia, ești mai rău decât Fabio.
Ce vreți de la mine?
Trip!
Mingile alea nu se cos singure.
Da, Brina.
CRĂCIUN FERICIT
CRĂCIUN FECIRIT!
NU ÎNCETA NICIODATĂ SĂ VISEZI
Fir-aş elf să fiu
Cineva a stricat mașina de cusut mingi încercând s-o facă mai bună.
Abțineți-vă de la astfel de practici și respectați orarul turei dvs.
Spor la muncă!
Buddy Buddy... Mă uit acolo?
- Aici, da. - Sau acolo?
- La scară. - La scară.
Do, re, mi, fa, sol, la, si, re, do
E adevărat că, dacă magazinul tău merge bine, soțul tău se întoarce?
Elia ți-a spus asta?
E adevărat că, dacă magazinul tău merge bine, soțul tău se întoarce?
Scuze.
Sunteți o familie drăguță. Vă iubesc,
dar dacă nu mă întorc la Pol, dau colțul, crăp.
Bine.
Stai liniștită. Copilăria este ca mersul pe bicicletă. Nu uiți niciodată.
Păcat că Elia nu știe să meargă pe bicicletă.
Ce bună sunt! Nu l-am spart.
Bravo!
Nu-ți face griji, copilăria este ca... Da, mă rog.
Copilăria... Scuze.
Ce naiba fac acum?
Nu titirezul se învârte,
ci casa.
Care casă?
Am spus „casă”? Ce trebuia să spun?
- Camera. - Camera, da.
Uită-te la tine, creatură ciudată! Grețos!
Ești scârbos, știai?
Toți elfii sunt ca tine?
Sunt unul dintre cei mai buni.
Imaginează-ți cum sunt ceilalți.
Încă unul.
Bine.
Cădea.
Încă unul.
Buddy Buddy! Vii!
Sigur.
Buddy Buddy!
Nu mai pot!
Stația meteo anunță o uriașă și colosală...
Ce naiba tot spun? Bine.
Atenție! Către tot personalul autorizat.
Bine.
Lasă-mă naibii!
Trip o să fie dat afară... În regulă.
Ca să... Încerc din nou.
O colosală... Uriașă furtună... Scuze.
Direcția... Nimic. Scuze.
Dă-mi un pupic!
De când m-am despărțit de tatăl lui, se comportă ca un adult.
Mă străduiesc să-l distrag, să-l fac să se joace, dar...
Vrea să aibă totul sub control.
A căzut creionul.
Acum, supraviețuirea este prioritatea mea numărul unu.
Dar da. Scuze.
De ce te-ai măritat cu el?
Fir-ar al naibii!
Întreb din nou.
Nu prea am timp, așa că... Scuze, o iau de la capăt.
Îți aranjează toate jucăriile...
Asta mă ajută să fiu un bun constructor, dar, pe de altă parte,
mă bagă în necazuri cu prietenii.
Nu pot zice că suntem prieteni...
Da, și...
Da. Pune-l la punct pe băiețelul care vine.
Comentez eu.
„Iată, sosește mâzga...”
S-o luăm pe scurtătură. Da...
S-o luăm pe scurtătură. Dacă sania n-ar fi...
Scuze. Dacă sania n-ar avea... N-ar fi, ce e asta?
Haide!
E momentul!
Elia, uite...
Îți dau puterea...
- ... acestei... - Hai să încercăm din nou!
Nu prea am timp, așa că... Am uitat.
Jucăriile mele îi încântă pe „cobii”.
„Cobii”? Ce tot spun aici? De la început.
Mâinile în față.
Ce este verdele ăsta care se apropie de mine?
- Mâzga. - Mâzga?
Îți va fi și mai greu dacă restul magazinelor
vând marfa mea.
- Zic... - Începem cu replica asta.
Diaree.
Diaree?
Ce tot spui?
Treci în spate, pernele în față.
- Diaree? - Gata!
Stați așa!
Scârbos!
- Trip! - Trip!
Dar... Acum vine replica ta.
Lillo.
- Lillo? - Asta... Hopa! Am greșit.
- Trip! - Trip!
Adică...
Nu, stai. Salut!
Nu înțeleg.
Uite! La fel ca celălalt.
Mai facem o dată, dar fără mâzgă.
A dispărut.
- O agrafă. Ce-mi mai puneți? - Hai!
Stop!
Cum faci șuvițe?
Cu agrafe, jucăriile mele sunt frumoase.
Și...
Gata să înfrunte pericolul, practic...
Replica asta n-o știu.
Bună asta!
Mamă!
De ce?
Era să fac infarct!
- Doamne! - A revenit la viață!
La locurile voastre!
Am pudră de talc... Am pudră de talc în nas.
Oprim! Ne pregătim de următoarea.
Băi, mi s-au zdrobit...
Trebuie să iau o pauză. Scuze. Adică...
Subtitrarea: Dan Butuza
Redactor Robert Ciubotaru