- Er det på? - Ja, det lyser rødt.
Jeg spurte fordi jeg ikke så det. Er du klar? Jeg er Ned Johnson.
Og jeg er Ted Johnson. Og vi er... Malibu Fantomfangere!
- Vi er i kulissene til skoleteateret. - Det har skjedd mystiske ting.
Som da vi øvde på vaierstuntet og fløy høyt der oppe.
Ja, rått. Så røyk vaieren. Vi var fortapt.
Men nei da, for en svær eske med fjær rullet under oss og reddet oss!
Fjærene var så myke.
Det er bare én av flere rare ting. Noen kaller det innbilning.
Vi snakker om deg, Trey Reardon.
Men vi vet sannheten og skal bevise det. Skolen er hjemsøkt!
Hørte du det?
Ta med kameraet, ellers klikker mamma.
- Vi henter det senere. Løp! - Løp!
For et nydelig sted Her er ingenting en umulighet
Finn et mål, del en drøm En verden av magi er utrolig skjønn
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Kan gjøre alt, min venn For vi har oppskriften
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
- Hei, Skip. Har du sett notatboka mi? - Fikk deg, sleipe bakverk.
Det er veldig aggressivt av en smultring. Hva gjør du?
Et nytt spill. Jeg fikk en utvidet utgave fra kompisen min.
Det ser gøy ut, men det gir meg lyst på smultringer.
Så den ikke. Jeg konsentrerer meg. Hei, hva? Nei!
- Ute. - Det var vel ikke min skyld?
Nei, en amatørtabbe.
Derfor må jeg fortsette å spille til jeg vinner med lukkede øyne.
Gjør det du, Skip.
Men fint om du kan slippe inn Teresa når hun kommer?
- Greit. Jobber dere med dansegruppa? - Det og hundre andre ting.
- Det er så mye å gjøre på skolen nå. - Ikke for meg. Jeg har masse ledig tid.
Men tiden din er ute, smultring!
Seriøst?
Malibu, hørte du? Rocki sier at kaninhjørninger er snille.
Å ja! Og de elsker å hjelpe folk. Men det er sånn de havner i trøbbel.
De kan knytte seg så sterkt til noen
at de ikke skjønner at de gjør noe dumt.
Kan det ha skjedd med den vi så på museet?
Prøvde den å stjele vasen fordi noen ba om det?
Ja, ganske sikker.
Hva skal en kaninhjørning med en gjenstand som kontrollerer alle magiske krefter?
- Hva? - Hva?
- Hei. - Hei, Teresa. Kom inn.
- Alle er oppe og er hektiske. - Takk. Hva holder du på med?
Ikke mye. Teresa, kan jeg spørre deg om noe?
- Klart. - Du er med i mange klubber og grupper?
- Ja, ganske mange. - Liker du å være så opptatt?
Å ja. Men universitetene er ute etter studenter med mange interesser,
som var aktive på skolen.
- Men hva hvis ingen klubb passer for meg? - Du kan starte din egen.
Sier du at den vasen, på et museum, her i stille, lille Malibu,
kan fremmane den mektigste magiske skapningen noensinne?
Hvis det er De tre rikers vase, som jeg tror,
siden noen har stjålet Mesmer-krystallen. Hvor skal de ellers ha den?
Rocki, vi vet at dette er velkjent for deg, men...
Det er faktisk ikke det, selv ikke i Mesmer.
Jeg var ikke en super elev, men jeg har sjekket ut hemmelige ting.
Ikke si det til noen. Det er hemmelig. Så vasen sånn ut?
Oi da. Hva skjer her?
Rocki vet mer enn hun har gitt uttrykk for.
Jeg er en glyff. Det er sånn vi er.
Poenget er at dette er bra.
Vi har et spor som kan føre oss til steinen.
To. Den som ba kaninhjørningen stjele vasen, har nok steinen.
Fascinerende, men også forvirrende. Hvorfor ba dere meg ta med kaninmat?
Så vi kan dynke den i lønnesirup. De liker maten best sånn.
- Hvem da? - Kaninhjørningen.
Fanger vi den, nærmer vi oss den som er ute etter steinene.
Sjekk dette. Se!
- Hva er det vi ser på? - Bevis! Skolen er hjemsøkt.
- Det er jo en kanin. - Langt ifra. Vet det ser sånn ut, men...
Får vi se?
Jepp. Det er helt klart en kanin.
Den er bare halvt kanin. Den har enhjørningshorn og magiske krefter.
Og det er mulig den samarbeider med et spøkelse.
- Er det lønnesirup-dynket kaninmat? - Hva? Hvordan ser du det?
Vi kjenner igjen kanadisk kvalitetssirup når vi ser det.
Vi skulle lage en felle med kaninmat. Hvorfor har dere gjort det?
Det er lunsjen min. Jeg liker min egen mat.
Så godt!
Du får ikke ødelegge for oss. Vi skal finne kaninen først!
Da blir vi store influensere. Hele verden vil ta oss seriøst.
Rocki, hva skjer?
Jeg krympet staven til Elvy for å finne kaninhjørningen.
Den må være nærme når den gjør det der!
Hvis ikke det er noe annet som gjør den ko-ko.
Det er noe galt med Leo.
Nei, selv takk, rektor Miller, for at du aksepterer klubbsøknaden. Unnskyld.
Du er Leo, ikke sant? Jeg er Skipper.
Barbies søster. Hun på dansegruppa.
- Ja, hei. - Går det bra med deg?
Ja da, bare litt svimmel. Sikkert sulten fordi jeg droppa frokost.
Jeg dropper aldri frokost. Dagens viktigste måltid.
Kanskje det bør være tema på første klubbmøte?
- Hvorfor frokost er så viktig. - Klubb?
Jeg starter en fordi det ser bra ut på collegesøknader. Og alle er med i en.
- Vil du bli med? - Hva slags klubb?
Null klubb-klubben. For oss som ikke er med i andre klubber.
- Takk, men... - Første møte er i kveld, hos meg.
Hos deg? Å ja?
- Hvorfor sa du det på en mistenkelig måte? - Jeg prøver igjen.
Jeg er skuespiller. Hovedrollen i teateret. Vær så god.
Hjemme hos deg? Å ja?
Glad Leo klarte seg.
Jeg også. Selv om det var merkelig det som skjedde.
Jeg har avlyst prøven, så han får hvilt seg.
En perfekt unnskyldning for oss til å gjøre dette.
Jeg tror det er et bra sted.
Gulvfelle!
Gulvfelle? Finner du på de der underveis eller er det en ekte formel?
Ikke døm. Dette funker. Stol på meg. Nå gjemmer vi oss og venter.
Mens jeg har dere, har jeg noen manusendringer å diskutere.
Der kommer den.
Ok, seere. Vi er på jakt etter den grusomme enharingen.
Takk! Enharing? Det er ikke skummelt.
- Høres ut som en ny hårstil. - Har du et bedre forslag?
- Gi meg tre sekunder så har jeg noe. - Bare fortsett å filme.
Hva nå?
- Vi må få dem vekk! - Hvordan?
- Magien din? - Ja, sant!
Vi gjør det.
Vi må ha noen grunnregler for når jeg kan bruke det.
- Nå passer det. De er nesten ved fella. - Ok. Fantomspor.
Enharinger er fryktsomme og sluker mennesker hele,
skyter laser fra øynene og elsker å kose.
- Kose er ikke skummelt. - Jeg er ikke ferdig.
De har også oppblåst mage. Krise å holde en som promper.
- Hva var det? - Enharingen! Etter den!
Den er tilbake. Ikke skrem den!
Ja, vi fikk den!
Så lenge den er i buret, kan den ikke bruke magi.
Du blir med oss.
Ser ut som null klubb-klubben er null folk-klubben.
Hvis ingen blir med, kan du bruke kosedyrene mine som gjester.
Takk, Chels, men jeg må nok ha ekte mennesker for å regnes som en ekte klubb.
Hei! Er dere her for første møte i null klubb-klubben?
- Beklager. Magiske Mesmer-ting å fikse. - Trenger dere hjelp?
Bare glem det.
- Hei. Overrasket? - Ja, faktisk. Jeg trodde du sviktet meg.
Kom inn.
- Kult hus. - Takk.
Hva gjør man i en klubb for folk som ikke er med i klubber, men vil det?
Jeg er ikke sikker. Jeg finner på ting underveis.
- Epler. Kan jeg? - Vær så god. Hiv innpå.
Ikke gi opp ennå. Det kommer nok flere.
Imens, hva med en omvisning i operasjonssentralen?
Underlig ordvalg, men ja.
Dette her er dette rommet. Og her borte er her borte.
Ok, kaninhjørning. Vi kan gjøre dette enkelt eller brutalt.
- Hva gjør du? - Good cop, bad cop.
Jeg så det på tv med Stacie for litt siden.
- Kanskje vi skal være hyggelige først. - God idé. Alltid hyggelig først.
Si hvem som har sendt deg. Er du snill.
- Men kan de snakke? - Sant det. Det kan de ikke.
Og vi går rundt og rundt. Det er rommet til storesøster Barbie.
- Hva gjør dere her inne? - På badet? Du tuller nå?
Ja. Bader.
- Og hva er der inne? - Pappas kontor.
Han digger ender. Og har en svær samling.
- Samler han på dyr? - Lokkefugler.
Han skjærer de ut av tre. Men han er glad i dyr. Du?
- Jeg er en hestegutt. - Det ser jeg.
- Gjør du? - Du liker epler. Det må være ditt fjerde.
Liker du musikk?
- Elsker det. Derfor er jeg med i teateret. - Da må du se dette.
Kan vi ikke kommunisere med den?
Bare hvis den knytter seg til en av oss. Noen har naturtalent for kaninkontakt.
Hallo?
Jeg banket på, men ingen åpnet, så jeg gikk inn siden det hastet.
Jeg har ekstra kaninmat og...
Så fantastisk. Dere har den! Ante ikke at de var så søte.
Teresa, den liker deg.
Jeg liker deg også.
Ikke gjør det. Da stikker den!
- Hei, du. - Utrolig. Den knytter seg til deg.
Håper du liker kaninhjørninger. Nå har du en venn for livet.
Se!
- Er det på grunn av kaninhjørningen? - Hvorfor ikke i sted?
Dette liker jeg. Du er god.
Jeg kaller den Funky, chunky, monkey house-beat-miks.
Hvorfor sjekker du ting?
Jeg beundrer bare familiens valg av gulvmateriale. Veldig stilig.
- Du er magisk! - Avslørt. Denne var det jeg kom for.
- Du blir her til du gir en forklaring. - Jeg kan heller vise dere.
- Helt utrolig. Han er en kentaur! - Han stikker med Elvys stav!
- Etter ham! - Og jeg skulle velge ham som klubbleder.
Dukk!
Har deg.
Nei. Slutt da!
Nei, sier jeg. Nei!
- Han er på vei mot bakdøra! - Hvorfor viste jeg ham rundt?
Han er hos Ken.
Leo?
Ken! Har Leo løpt forbi?
- Ja, den veien. - Takk.
Når ble han hest?
Han er for rask. Han har flere bein.
- Kaninhjørningen kan stoppe ham. - Men hun er så liten.
Bare spør. Hun klarer det.
Vet du råd?
Lurt å intervjue Trey, men han misliker at vi bare dukker opp.
- Sant. Jeg ringer nå. Spiller du inn? - Jepp.
Ser noen ham? Hvordan vet vi om det gikk?
- Det er Leo. - Hvor?
I bakhagen.
Bra jobba, kaninhjørning.
Kom ned så ingen blir skadet.
- Jeg skader aldri noen. - Trekk unna.
- Nå har du litt å forklare, Leo. - Hvordan kan du være en kentaur?
Alle vet at kentaurer forsvant fra Mesmer for lenge siden.
Bortsett fra én.
Det er så trist.
Ja, men hvorfor måtte du lure meg?
Kom du for å stjele den magiske staven?
Ikke bare derfor. Du virket kul.
Men, ja, jeg trengte den for å finne kaninhjørningen.
- Jobber hun ikke for deg? - Jeg så henne på museet da alarmen gikk.
Tenkte hun jobbet for noen som prøver å stjele steinene.
Det går bra. Det er over nå. Du er trygg hos meg, Sweetyfur.
Sweetyfur?
Så alt det rare som har skjedd på skolen, det var deg!
Skyldig. Det var for å teste hvem som var magisk.
- Og jeg liker å skape spetakkel. - Har du tatt Krystallsteinen?
Nei. Jeg vet ikke hvor den er, men vil gjerne finne den. Alle sammen.
- Hvorfor vil du ha steinene? - Jeg vil bare låne dem.
Innerst inne føler jeg at det er flere som meg.
Med steinene og vasen kan jeg mane frem Store Safir Fairycorn.
- Siste håp for å finne familien. - Hvorfor sa du ikke noe?
Når du har vært alene så lenge, føles det enklere å fortsette slik.
- Det skjønner jeg. - Skipper, du har tre søstre.
Ja, men jeg vet hvordan det er å føle seg annerledes.
Leo, hva om vi slår oss sammen?
Mener du det? Vil dere hjelpe meg? Hvorfor?
Det er det vi gjør.
Ingen vil at steinene havner i feil hender.
Hjelp oss å finne dem, så hjelper vi deg å finne familien.
- Ok. Avtale. - Vent litt.
Vi kan samarbeide, men må ta det pent og rolig.
- Jeg må vinne tillit. Skjønner. - Bli med inn. Vi må planlegge.
Ok. Har dere flere epler?
Du må roe ned de hestegreiene.
Flaks at ingen andre enn Ken så deg som kentaur.
Ja. Ken er en venn. Han holder det hemmelig.
- Leo er kentaur! - Leo er kentaur!
Tekst: Håvard Hodne