Tidligere:
- Stien ender her. - Jeg kan ikke se noen edelsten.
- Hva? - Hva i all...?
Barbie!
- Å, hei. Hvor er jeg? - Her har du en ledetråd.
- Talleigha? - Takk for at du dukket nedom.
Dere leter etter vannedelstenen. Følg etter, om dere tør.
For et nydelig sted Her er ingenting en umulighet
Finn et mål, del en drøm En verden av magi er utrolig skjønn
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Kan gjøre alt, min venn For vi har oppskriften
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Barbie, hvor er du?
- Å, hjelpes. Alt bra med deg! - Ja da.
Jeg fant en gammel venn og fikk en ny. Charlie er lufthavfrue og forvandlet meg.
Det er sånt jeg gjør, og alle havfruer.
Dette er Talleigha. Vi har møttes før.
Hun vet noe om vannsteinen. Kan du si til Barbie
- at jeg drar til Pacifica? - Ok. Men er ikke det veldig langt?
Ikke for oss. Undervannsportaler knytter sammen alle magiske land.
Minner om t-bane, bare mye raskere.
- Kommer tilbake så fort jeg kan. - Ok.
Ingen dekning. Typisk.
- Sisten. Du har'n! - Urettferdig.
Se opp. Portalbasseng.
Besøk? Hei!
Jeg er Emily. Det er Harper. Hun har’n, ikke la henne ta dere!
Dette er Barbie.
Barbie? Som i Barbie og Barbie?
Dere hjalp oss med havfrue-måne-seremonien!
Ja. Vi liker å hjelpe, men nå trenger vi hjelp.
- Sett Coralia? Vi må spørre henne om noe. - Bli med meg.
Forresten så har du den nå.
Og nå har du den.
Tror hjernen min er gåen, ordene gir ingen mening.
Kanskje fordi det er mesmerisk?
Det må stå noe om edelstenene i en av bøkene.
Jeg må spørre Dru om hvorfor hun har så mange bøker.
Det er tusenvis. Det tar en evighet.
- Hvis ikke... - Du bruker magi?
Nei, tenkte å løpe skrikende ut av rommet av alt stresset, men magi?
Ja, det kan funke.
Kan alle bøker vi har bruk for, stige opp?
- Fortsatt mange. - Prøv å avgrense søket.
Ja! Som på...
- Hva heter det nå? - Internett.
- Hva er internett? - En datagreie som vi kan...
Ja! Ikke det. Jeg mente sorteringsformel. Jeg velger en edelsten.
Kan kun bøker om jordedelstenen forbli svevende?
Det var bedre. Alle tar hver sin.
Kult! Siden vi bruker magi, kan du fikse pizza til meg?
Du tar alt så bokstavelig.
Rådsleder! Jeg må til Malibu så raskt som mulig. Er Peggy her?
Peggy og moren dro for å få litt etterlengtet mor-datter tid.
- Kan noen andre ta meg med? - Nei.
Vi har strenge begrensninger på hvem som kan reise
på grunn av de stjålne stenene. Men de er snart tilbake.
Imens kan kanskje Dru holde deg med selskap?
Hun er også menneske, så du kan føle deg på hjemmebane med henne.
Det kan jeg ikke. Jeg er veldig opptatt, som du ser.
Innvollene til en bergsanger sett innenfra?
Den er ikke ferdig.
- Jeg vil ikke trenge meg på. - Tull og tøys. Dru er gjerne vertinne.
"Gjerne" er et sterkt ord.
Og det er en del av pliktene hennes som gjesteborger.
Når du sier det på den måten, er det klart jeg vil være med deg.
Men jeg advarer deg, kjellertoalettet pleier å tette seg.
Hvis du må bruke det, trenger du denne.
- Går du rundt med en klosettsuger? - Så nysgjerrig du er da.
Så mange spørsmål.
Er ikke Dru tipp-topp? Men seriøst, hvorfor går hun rundt med den der?
Mennesker, ikke sant?
- Ingen treff her. - Ingenting her heller.
- Skjønner ikke bæret av boka. - Hva handler den om?
Bær. Tror jeg.
Hvorfor ser denne kjent ut?
Det er symbolet på rustningen min. Når jeg er kentaur.
- Hva betyr det? - Vet ikke. Det har alltid vært der.
- Den handler om kentaurer! - Les høyt!
"For lenge siden, i kentaurlandsbyen,
innvilget Store Safir Fairycorn kentaurene et ønske."
Se som hun glitrer!
"En kentaurleder, en kriger, ville at landsbyen skulle ønske en erobring.
Men en annen leder ville de skulle ønske å leve i harmoni med alle.
Alle kentaurer stemte. Og valgte krigerens ønske."
Fortsett.
"Det gjorde Store Safir Fairycorn svært urolig.
Hvis hun gjorde kentaurene til mektige krigere,
ville de erobre verden og skape en ubalanse.
Men hun var bundet av løftet,
så Safir Fairycorn gjorde alle kentaurer til mektige krigere.
De begynte straks å planlegge å erobre hele verden.
Men Safir Fairycorn hadde en plan.
Kort tid etterpå skapte hun en voldsom storm.
Uværet blåste alle kentaurer i Mesmer inn i en annen dimensjon,
langt unna, der de ikke kunne skade noen andre.
Slik kunne kentaurene være allmektige, men kunne bare erobre seg selv."
Hun forviste folket mitt fra Mesmer.
Hun hadde en god grunn. De skulle gruse stedet.
Historien er ikke over. Fortsett.
"Da kentaurene var borte, ble Safir Fairycorn sørgmodig.
- Heldigvis kom hennes gode venn Alicorn." - Alicorn?
En enhjørning som kan fly.
En enhjørning-pegasus.
"Safir Fairycorn innså at ønskemagien var for sterk.
Forferdelig ting ville fortsette å skje.
Mennesker, kentaurer, havfruer og glyffer ville ikke ønske med hjertet.
Så hun kom med et eget ønske,
at magien hennes skulle deles på tre edelstener.
Én for hver av de tre rikene. Vann, jord og luft."
Luftedelstenen er det vi kaller Mesmer-krystallen.
Hun ofret seg selv for at ingen skulle ønske seg onde ting mer. Det er så sjef.
"Hun ba Alicorn om å skjule edelstenene
og bare forene dem når nøden var stor.
Hun tok med noen få eiendeler
og dro for å leve i skjul, og ingen har sett henne siden.
- Forgjengerne mine var så korttenkte. - Men se. Jeg vet hvor dette er.
- Det er her i Malibu. - Hva? Vi må dra dit.
Glem steinene, stedet kan vise vei til familien min!
Brooklyn. Så fint å føle ditt nærvær. Velkommen tilbake til Pacifica.
- Coralia, hvordan visste du det var meg? - Jeg visste du kom. Det er stor uro.
Balansen er forskjøvet. Mesmer har mistet edelstenen.
Ja, og jeg har blitt fortalt at du har vannstenen.
Den er i våre farvann.
Men nøyaktig hvor er hemmelig, også for meg.
- Har du ingen anelse om hvor? - Kanskje. Men jeg kan ikke ta deg med.
- Det er for farlig for et menneske. - Jeg blir med deg.
- Seriøst, vil du hjelpe oss? - Vi er forbundet. Det har du lært meg.
Hva skal vi gjøre mens vi venter på at de kommer tilbake?
Forslag! Vært på havfrue-marked før?
- Undervanns-ost! - Tang og tare-pasta! Helt nylaget!
- Perlekjeder! - Muslingskjell. To for én!
Perlekjeder, to for prisen av én.
Sjøpølse! Deilige, saftige sjøpølser!
Gamle skatter, jeg er mer enn klar!
- Det er London. - Hun finner alltid kule ting å bytte.
Jeg elsker bøker. Hva med dere?
- Den er uten ord? - Vannet ødelegger dem, så du må lese fort.
Denne handler om en grusom sjørøver-dronning,
som stjal en vakker skatt fra havfrue-folket.
- Det er oss. - Selvfølgelig.
Kan jeg fortsette? Takk.
Mens sjørøver-dronninga var på flukt, traff skipet en klippe og sank!
Og vraket endte opp i grottene.
- Ingen sjørøverskip i grottene. - Har du lett overalt?
- Nei, grottene er enorme. - Tror du den historien er sann?
Jeg vil si femti-femti.
Iblant er bøkene fakta, iblant bare herlig fiksjon.
Uansett er det gøy å lese, hvis du klarer å lese.
- Vil noen sjekke om legenden er sann? - Tipper jeg finner det ut!
Særlig. Førstemann!
De to liker å konkurrere. Vent på meg!
- Vent på meg også. - Er den boka til salgs?
Det blir den. Så fort jeg er tilbake.
- Her var det fint. - Å ja.
Rådet har brukt litt magi så jeg skal føle meg som hjemme.
Bunnycorn? Jeg elsker bunnycorn.
- Kan jeg låne denne? - Nei. Den har sentimental verdi.
Vær snill å ikke røre noe. Hva med en godbit? Kjeks og sursild?
- Kanskje bare en kjeks? - Det er ikke enten eller.
Du tar sursild på kjeksen. Vær så god. Det er en lokal spesialitet.
Hvis du sier det så... Det var ikke vondt.
Nei, ikke sant? Ja. Det søte passer til det salte.
Dette kan ta en stund. Har noen lyst på en sandwich?
Ja takk!
Interessant. Det er salt og søtt.
- Ikke sant? Det er en Mesmer-delikatesse. - Leo, kjenner du deg igjen?
Nei, aldri vært her. Da folket mitt ble forvist, ble jeg igjen i Mesmer.
Vent! Stopp bilen!
Det må være her. Jeg føler det!
Det er ingenting her.
Ja, men den magiske staven tar helt av!
- Hvordan har du fått staven til Elvy? - Jeg spurte.
Den trekker denne veien.
Den er visst veldig glad i den steinen.
Jeg tror jeg ser noe.
Symbolet.
- Sikker på at dette er rett vei? - Jeg tror det.
Har noen funnet noe?
Jeg fant dette. Er det noe?
- Et sjørøverflagg. - Fra sjørøver-dronninga?
Hva var det?
Bare haier. De er vennlige, sant?
Ikke når de er sultne. Svøm!
Barbie! Pass på!
Å nei.
Den er for rask.
Svøm!
Inn her!
Å nei!
Blindvei!
Snill hai, med ekstremt skarpe tenner.
- Vi bruker kraften vår på tre. - Prøver, men har ikke kontroll.
Én, to, tre!
- Det gikk! - Vi klarte det!
- Men vi er fanget her inne. - Kanskje ikke. Se, det avdekket noe.
Ser ut som et stort, hemmelig rom!
Knasende fiskepinner! Er det sjørøver-dronningas sunkne skip?
Se!
Jeg er en sjørøver. Splitte mine bramser. Det er vel det sjørøvere sier?
Hva er det?
- Så... - Så...?
Hva er den rare gløden?
Det er ikke en rar glød, det er en helt vanlig glød.
- Men hva er grunnen til den? - Du stiller mange spørsmål. Sjarmerende.
Greit, hva med en påstand? Det kommer en rar glød fra døra.
- Jeg vil åpne den. - Går ikke.
- Det er veldig personlig. - Skyss?
Peggy. Det er meg. Takk for at jeg fikk være med deg.
Det var veldig interessant.
Så det var her familien min var.
Unnskyld, det er Teresa. Hallo?
Hva? Kan du...? Jeg kan ikke... Kan du si det igjen?
Brooklyn dro til Pacifica. Ok.
Ja? Vent, kan du... De tror de har funnet vannstenen.
Vi løste gåten og fulgte en sti. Brooklyn dro med Talleigha til Pacifica...
Teresa? Hallo? Det er elendig dekning!
Sikkert hos meg. Jeg flyr på Peggy akkurat nå.
- Ringer når det er bedre dekning! - Ok!
Én ting til. Vi må ta en prat om Dru. Hun...
Jeg tror Brooklyn er i Pacifica.
De kan ha funnet vannstenen, men hørte ikke alt.
- Ja! Så bra! - Hva vil du gjøre, Leo?
Jeg er mer fortapt enn noen gang. Jeg har så mange spørsmål.
Hva skjedde med kentaurlandsbyen? Hvor ble det av familien min?
Dra!
Ja! Det må være vannstenen.
- Vi har lett etter deg. - Vent! Det kan være en felle.
Et portal-basseng! Hold deg fast, vi vet ikke hvor det kommer ut!
Nei!
- Å nei! - Glem den. Dropp det.
- Går ikke. - Barbie!
Har deg!
Skal vi dra til Dru og se om vi har oversett noe?
- Ja, enig. - Den lå bare der. Jeg plukket den opp.
- Hvem er det? - Jeg flyttet meg for å klø meg på ryggen.
Mistet jeg den?
- Nei. - Det er Alicorn, fra historien jeg leste!
Leo! Godt å se deg igjen.
Igjen? Har dere møttes før?
Hvor er jeg? Vent, dette ser underlig kjent ut.
Er det ikke...?
Hallo? Hvem der?
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: Håvard Hodne