Prøver du å snike deg innpå meg, Trollmannøgla Will, hva?
Sverger på at jeg hørte noe.
Jeg må vekk herfra!
Jeg visste det!
Nei, har du sett. Hva har vi her?
For et nydelig sted Her er ingenting en umulighet
Finn et mål, del en drøm En verden av magi er utrolig skjønn
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Kan gjøre alt, min venn For vi har oppskriften
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Det må finnes en vei ut!
Emily! Barbie! Er dere her?
Vent. Stopp litt. Hører du det?
Harper? Charlie? Så fint å se dere!
- Hjelp meg ut herfra. - Trekk unna.
Tusen takk.
- Hvor er Barbie? - Vet ikke. Vi trenger hjelp.
Kom, så forklarer jeg på veien.
Du er Alicorn, fra historien om Safir Fairycorn.
Det er meg. Er jeg berømt? Eller har Leo snakket om meg?
- Beklager, men vi har aldri møttes. - Klart vi har. Da du var ponni-pjokk.
Jeg husker ikke. Men jeg har iblant en drøm, der jeg er lite barn
som plukker epler i skogen. Så kommer en høy lyd og et sterkt lys.
Jeg løper hjem, men da er alle borte.
Ja! Men det er ikke en drøm. Det skjedde faktisk.
Så derfor er jeg den eneste.
Du er hun jenta. Enda en Barbie!
Du og hun andre ødela planen min om verdensherredømme!
- Akkurat da det gikk så bra. - Bare et øyeblikk.
Hvorfor kommer jeg ikke inn igjen?
Dette er De forvistes øy. Det burde du vite.
Du og vennene dine har skylda for at jeg er her!
Og nå får jeg gjengjelde tjenesten!
Vent litt. Du har ikke noen krefter lenger.
Håpet du hadde glemt det. Magien er borte.
Dragen er borte. De eneste vennene mine er kjedelige.
Har ikke hatt en skikkelig samtale på evigheter.
Det er ingenting spesielt med meg lenger.
Bortsett fra… Vent litt.
- Ja! - Hva?
Dette var mye, Leo. Går det bra med deg?
- Jeg vet ikke ennå. - Barbie. Du gløder.
Det magiske halssmykket. Jeg fikk det av en havfrue.
Jeg har det med meg overalt, for plutselig er man i en undervannskrise.
- Jeg må finne ut hva som skjer. - Jeg kan kanskje hjelpe. Dette blir bra.
Med speilbildets makt skaper jeg kontakt. Link!
Utrolig. Vi svømte inn i en grotte, og så…
Kan alle unntatt meg være stille?
- Tusen takk. - Barbie fant vannstenen.
- Jeg ville fortelle det! - Kjempebra, Brooklyn!
Vi tror hun er i fare. Hun ble sugd inn i en malstrøm. Vet ikke hvor hun er.
Talleigha og Coralia dro og er ikke tilbake.
- Du må komme hit og lete etter vennen din. - Ja, jeg kommer.
Gå til havet, så sender vi noen.
Hvis du går forbi en smultringbod, kan du ta med? Hører det er godt.
- Jeg vil ikke dra fra deg nå, men… - Brooklyn trenger deg. Dra.
Slapp av. Jeg kjører alle hjem så fort vi finner ut av Alicorn-greia.
- Sterk smak, med et hint av gammel sko. - Ikke glem denne.
Beklager, feil nummer.
Jeg gjør det.
Hallo. Jeg er Bahri. Dette er Wimbi. Du må være Barbie.
Hei. Ja. Jeg har aldri sett en havfrue dukke opp sånn.
Derfor sendte de meg. Jeg kan noe ingen andre kan.
Jeg lager portalbasseng, som er snarveier til det hemmelige portalnettverket.
- For en fantastisk kraft! - Takk.
Følg etter meg.
- Hold magien din unna meg. - Hva? Det er bare et stjerneskudd.
Skjønner. Du tror fortsatt jeg er en slemming.
- Men jeg har forandret meg. - Å ja?
Jeg har det. Å være alene har fått meg til å innse hvor ute og…
- Ond? - Misforstått. Trøblete.
Greit. Jeg var ond. Men ikke nå lenger!
For å bevise det skal jeg prøve å hjelpe deg vekk fra øya.
Men jeg har et spørsmål. Hvordan kom du deg hit?
Prøvde å ta over verden og ble forvist.
- Å ja? - Jeg tuller.
Ironisk humor. Ante ikke at mennesker kunne være så herlige.
Det skal bli en glede å knuse… Jeg mener, hjelpe deg.
Beklager. Gammel vane. Skal vi?
- Umulig. - Det kan ikke stemme.
Jo. Hvis du kiler et menneske under føttene, ler de.
Du klarte det! Jeg er London. Dette er Emily, Harper og Charlie.
- De lette etter vannstenen. - Vi fant den.
Men en av fellene til sjørøverdronninga gikk av, og Barbie ble sugd vekk.
- Vet dere til hvor? - Ja.
- Tror det. - Dessverre.
Men vi vet hvor vi skal lete. I følge denne
er alle verdenene koblet sammen med magiske portaler.
Blanke sider.
Jeg leste den før ordene ble vasket vekk. Vennen deres dro gjennom en av dem.
- Hvilken? - Det er problemet. Vi vet ikke.
Portalene går til alle verdener, også menneskelige.
Derfor er det trøblete for oss havfruer å gå gjennom. Ingen bein.
Hvordan finner vi henne? Kan jeg komme inn i systemet?
Jeg har tilgang, men det er så stort. Jeg vet ikke hvor alle leder.
Og noen kan være farlige.
Den risikoen er jeg villig til å ta. Åpne portalene.
Vær forsiktig.
Tusen takk.
Dette er ikke så ille.
Sosiss, pølser, kielbasa, varme pølser!
Hvor er jeg? Vent. Er dette Washington Square Park?
Det er ikke Cleveland. Kielbasa!
Er det ikke rart at jeg på magisk vis dukket opp?
Det er New York. Jeg har sett alt.
Så til og med en kanin med enhjørninghorn hoppende rundt.
En bunnycorn? Her? Har du sett andre havfruer?
- Du er nok den eneste havfruen. - Ok. Takk.
Én portal sjekket. Hvem vet hvor mange flere?
Turister…
Er du sikker på dette?
Klart det. Ganske sikker.
Ok. Femti-femti. Du er vel forsikret?
- Dette er så utrygt. - Det går helt fint.
Og når du kommer hjem, si gjerne til rådet at jeg hjalp til.
Ja, hvis jeg lever så lenge.
Da prøver jeg.
Det funker. På en måte.
Ikke!
Det positive er at jeg er glad det ikke var meg.
- Så, herr Alicorn… - Kall meg Alo. Det er kort for…
- Aloysius? - Bernard.
Greit. Men hva gjør du her egentlig?
Leter etter luftstenen. Noen har tatt den.
Ja. Vi leter også etter den. Kanskje vi kan lete sammen?
Hjelpe ham? Det er hans skyld at folket mitt er forvist.
Ikke helt. Du hørte historien. De valgte å gå for brutalitet.
Så Safir Fairycorn sendte dem et sted de ikke kunne skade noen.
Men fairycorn-vennen hans kan få dem tilbake.
- Si hvor de andre stenene er. - Kan ikke.
Jeg hadde én jobb, og mislyktes.
Først blir vannstenen stjålet, så luftstenen.
Det går bra! Det er ikke bare din skyld. Jeg mister ting hele tiden.
I går mistet jeg gommen min. Jeg burde faktisk dra hjem og lete etter den.
- Har du lyst til å komme på middag? - Jeg? Å ja?
Ingen har invitert meg noe sted. Ja!
Hva skal vi spise? Blir det vafler? Jeg elsker vafler!
Så lenge de ikke smaker gress.
Ok.
Jeg klarer det.
Brooklyn? Er du her?
Hvem er du?
Hei. Visste ikke at geiter snakker. Nå vet jeg det.
Jeg har tatt kurs. Visste ikke at havfruer kunne bli til folk.
Det er du som ringer hele tiden. Vi hater feiloppringninger.
Vent! Unnskyld. Vi prøvde å redde verden og ringte feil.
Så, så, Nelly. Og James og Morris. Stopp, alle sammen.
Så du prøver å redde verden?
Vi prøver å finne de tapte edelstenene før noen bruker dem til ondskap.
Hva sier dere, Team Geit? Hun er en av de gode.
Takk for at dere ikke løp meg ned. Har dere sett vennen min? Morris?
Morris har ikke sett henne, men vi har sett uforklarlige kaninspor.
Flere bunnycorn.
Jeg må videre. Og jeg lover, ingen flere lommeringninger.
James, hva er en lomme?
- Gjør det vondt? - Au! Ja!
Jeg tror kanskje du har…
…forstuet den. Jeg vet om noe som hjelper der borte.
- Hvor da? - Borte ved grotta. Følg etter.
Hva gjør du?
Å nei!
Nei! La være!
Dette er ikke en vanlig sten. Den har magiske krefter!
- Du hadde jo valgt en ikke-ond livsstil? - Jeg løy.
Det er det vi slemminger gjør.
Hvordan stjeler jeg kraften din og gjør den min?
Gi meg den!
Hun kommer tilbake.
Nytter ikke. For tilfeldig. Finnes det ingen andre måter?
- Jo, det er en… - Den svære? Men den ble forseglet.
Coralia og Talleigha har prøvd å åpne den.
Ta meg med til dem.
Coralia! Talleigha!
Så fint å se deg, Barbie.
Vi prøver å åpne denne, men det er umulig uten kraftvokteren.
Aquaryah og broren er på en lang reise for å finne en fjern slektning.
Men siden du har forent kreftene våre før, er kanskje hjelpen din nok.
Jeg hjelper på alle måter jeg kan.
Og sammen!
Den er sterkere enn jeg trodde.
Vi har den nesten. Nesten!
- Ja! - Så bra, team!
- Ja, havfruer! - Vi klarte det!
Men er dette en bra ting? Et så stort portalbasseng kan være farlig.
Ja. Dette har aldri vært utforsket.
Derfor trodde vi vannstenen kunne være skjult inni.
Men nei. Sjørøverdronninga stjal den.
Stenen er ikke der inne, men Barbie kan være det.
Hvis denne får meg til Brooklyn, så gjør jeg det.
Her. Bruk denne hvis noe går galt. Den bringer deg tilbake hit.
- Men den virker bare én gang. - Tusen takk.
Hun er modig.
Stå stille! Den er ikke din!
Kom igjen! Gi meg kraften din!
Ja! Selv litt føles stort.
Har den!
- Jeg har den! - Nei…
Denne har større krefter enn jeg kan drømme om.
Brooklyn!
Malibu! Will har stenen! Pass på!
- Men stå stille da! - Nei.
Den vanlige planen?
Hei, du, lille øgle. Prøv å blaste meg. Det klarer du ikke.
Å, jo da!
Så langt unna.
- Er dette nærme nok for deg? - Har den!
Hei!
Dere vet vel at jeg bare tøyset med dere? Vi er vel fortsatt venner?
- Seriøst? - Vi må dra tilbake.
- Men vi kan ikke dra samme vei som vi kom. - Det fikser jeg.
Vent! Ta meg med dere!
At jeg sviktet dere og prøvde å bruke stenen til ondskap gjør dere sure?
- Ja! - Ja!
Å, klapp igjen. Alt er din skyld.
- Hvor er de? - Kanskje de kjøpte snacks på veien?
Der er de!
- De klarte det. - Visste det.
- Har dere med smultringer? - Nei, men vi fant denne.
- Dere fant vannstenen! - Vi hadde ikke klart det uten dere.
- Den gløder. - Jeg føler… at det kribler.
- Fine farger! - Vannstenen har en stor kraft.
Hun sier at stenen forteller at den føler seg trygg hos oss.
Hva gjør dere nå?
Sørger for at den ikke faller i feil hender.
- Jeg kan åpne en portal til Malibu. - Det hadde vært topp. Vi må tilbake.
Ok. Vær så god!
Bare en siste ting.
Har du sett noen andre bruke portalbassengene?
- Nei. - Kanskje noen bunnycorn?
- Bunnycorn hater vann. - Interessant. Takk!
- Ha det! - Ha det.
- Lykke til. - Ha det.
- Bunnycorn? - Jeg forteller når vi kommer hjem.
Luftstenen er her fortsatt. Og nå vet vi hvor vannstenen er.
Finn den siste stenen. Ikke kom tilbake før du har den.
P.S. Mamma elsker deg.
Tekst: Håvard Hodne