- Onko vesi lämmin? - Juuri sopiva.
Mitä...
- Mitä sinä teit? - En mitään.
Ei se varpaasta voi johtua. Se on liian herkkä.
Päivä onnellinen meille näyttää maailman kauneuden.
Toivo siis, unelmoi. On taikaa täälläkin, jos vain uskoo voit.
Unelmaan tarvitaan ihan hieman taikaa.
Jos näät sen, usko vaan, tää homma hallitaan.
Unelmaan tarvitaan ihan hieman taikaa.
Kaikki hyvin? Kyllä se sujuu parin reissun jälkeen.
Sitä taitoa en aio harjoitella ihan heti.
Merenneitona oli kivaa, mutta ihanaa olla taas maan pinnalla.
Missä me muuten ollaan?
- Hei! - Mitä te teitte altaassani?
- Ai, siellä me ollaan. - Sanoinhan, ettei se ollut varvas.
Hei! Hassua, tämä allas liittyy vedenalaiseen taikaverkostoon.
- No, kiva juttu. - Anteeksi keskeytys. Hyvää päivänjatkoa.
Ei yhtään outoa.
Pitää löytää Ken. Kun lähdin, hänelle jäi Leo, Alo ja Rocki.
- Aikamoista. - Todella.
Minä puhun Teresalle. Ehkä selviää, miten bunnycornit käyttävät portaaleja.
Hei, Barbie! Et kai ole täällä, koska vanhemmat ovat vihaisia?
Mitä? En. Mistä he suuttuisivat?
Kaksi tuntia myöhässä. Ei soittoa, ei viestiä, ei "kaikki hyvin" -emojia!
- Onko sellainenkin emoji? - Aiheen vierestä, Skipper.
Ei se ole minun syyni.
Seuraava DJ ei tullut, -
joten piti vetää tuplasetti, eikä siinä ehtinyt soitella.
Kaikki on hyvin, joten mikä on hätänä?
Mikäkö on hätänä?
- Kerro sinä, kulta. - Et tehnyt, mitä sanoit tekeväsi.
- Huolestuimme, kun sinusta ei kuulunut. - Eli kyse on siitä, ettette luota minuun.
Ei, vaan vastuullisuudesta.
Jotta voisit osoittaa sitä, saat lisää kotitöitä nyt heti. -Nytkö?
Mutta pitää lähettää tekstareita ja pelata pelejä.
Olisit miettinyt ennen kuin jätit soittamatta. -Epäreilua!
Miten tämä muka opettaisi vastuullisuutta?
Koska jos saat joskus lapsia, silloin tajuat, miltä meistä tuntui.
Tuoko oli se asia, joka piti opettaa?
Montakin asiaa. Monta kerralla.
Harava odottaa.
Vanhemmat ovat tosi vihaisia.
Minä en ikinä unohda soittaa. Sitten kun saan puhelimen, siis.
Tahdotko, että asun tässä pikku talossa, sinun kotisi pihalla? Jee!
Sopii pikku hevoselle. Tai sen tapaiselle. Viivy niin kauan kuin haluat.
Levitätkö punaisen maton tuolle?
Se on hyvä ajatus. Vahdimme häntä, kunnes jalokivet ovat turvassa.
Tämä on!
Miten loistava päivä! Sinä löysit Vesijalokiven.
- Mesmerin suojaus on taas lähempänä. - Ja kansani löytäminen.
Hei, pikku kaveri. Mitä murehdit?
Barbien löytö vain muistuttaa siitä, että itse epäonnistuin.
Epäonnistut vain, jos luovutat.
Kätke Vesijalokivi uudelleen mahdollisimman hyvin. Pystyt siihen.
Tuskinpa. En luota häneen pätkääkään.
Epämääräisesti sanottu. Hän on aika pieni. Et kai tarkoita sitä?
- On parempi, jos minä kätken sen. - Ei. Se on hommani ja teen sen.
Etkä tee. Minä hoidan sen.
Irti! Tiedän, mitä teen.
- Minä haen! - Ei, ei. Tämä on minun hommaani.
Heippa vain, pörröhäntä. Saisinko sen kiven?
Varo!
Tule takaisin! Minne viet sitä?
Homma hoituu!
Näettekö nyt, miksen luota?
Opin tästä vain sen, että janottaa kovasti.
Toivon, että osat vaihtuisivat.
Vanhemmat näkisivät, millaista on olla nykyajan lapsi.
Skipper!
Näitkö täällä oravaa, jolla oli taikajalokivi?
- Näyttääkö se tältä? - Jes! Kriisi on torjuttu.
Onneksi se löytyi ennen kuin mitään pahaa tapahtui.
Tule heti, Barbie! Paha juttu.
- Mikä on hätänä? - Meillä ei mitään, mutta...
Onpa suloisia!
Kaksi vauvaa. Minkä nimisiä?
George ja Margaret.
Onpa ihanaa! Samat nimet kuin vanhemmillanne.
Niin, koska he ovat vanhempamme!
Miten näin pääsi käymään?
En tiedä. He tekivät smoothieita ja yhtäkkiä olivatkin vaipoissa.
He muuttuivat ihan silmissä.
- Joku on kai lausunut loitsun. - En minä. Kerrankin.
- Voi ei. - Mitä niin?
Toivoin, että osat vaihtuisivat, ja he olisivat lapsia.
Kuinka se toteutui?
- Vesijalokivi. Oliko se sinulla silloin? - Oli.
- Silloinhan tämä on minun syytäni. - Älä hätäänny.
Rocki. Tiedät varmaankin, mitä tehdä.
Sano, etteivät he jää vauvoiksi.
- Okei, mutta se olisi vale. - Mitä?
Jalokivitaiat ovat hankalia. En tiedä niistä paljoakaan.
Ei heitä voi tällaisiksi jättää. Olen liian nuori hoitamaan vanhempiani.
Entä futisharkat? He eivät edes yletä polkimiin.
Älä huoli. Joku voi varmasti auttaa.
Sen pitäisi olla joku tosi taitava ja mahtava, -
ja varmaan myös vanha ja herkkusuu.
- Herkkusuu? - Me tarvitaan evästä.
- Tunnetko ketään sellaista? - En.
Minä tunnen. Mesmerin mahtavimpia velhoja, mutta en tiedä, olemmeko puheväleissä.
Olisi kiva kuulla lisää.
Mutta sitä ennen, tietääkö joku, kenen vaipat pitäisi vaihtaa?
- Kiitos kun autat, Teresa. - Toki.
Olen aina valmis auttamaan ja oppimaan bunnycorneista.
No niin, Sweetyfur. Löytyykö tietoa taikaportaaleista?
Se löysi jotain.
Mikä se on?
- Toinen jalokivikö? - Ei. Se on... raekarkki.
Leo, jos on keino auttaa vanhempiani, täytyy yrittää.
Onko se juttu todella niin paha?
Tein jotain niin kamalaa, etten itsekään antaisi anteeksi.
- Sinä siis veit Ilmajalokiven! - En, mutta vein kyllä jotain.
Pullon muodonmuutosjuomaa. Sen avulla sain ihmishahmon.
Ja otin myös sauvan. Lainaksi vain, mutta sitten kävi näin.
Puhdasta on!
Ei yhtään outoa.
Minä pyydän. Jos se velho voi auttaa, sinun täytyy puhua hänelle.
Miten pääsen takaisin Mesmeriin?
Siihen on vain yksi tapa. Siivillä.
Pyydätkö apua? Vaikka hukkasin Ilmajalokiven ja Vesijalokiven.
- Jos olisi toinen keino, en pyytäisi. - Hän haluaa kuulla "kyllä, kiitos".
- Kyllä, kiitos. - Tietenkin autan!
Sen jälkeen autat kätkemään Vesijalokiven, jotta voin viimein sovittaa tekoni.
Selvä.
Kyytiin. Varo sulkia, ne ovat hauraita.
- Aika noloa. - Minä autan.
- Tullaan takaisin heti, kun voidaan. - Pian!
Kaikki hyvin!
- Katsos! Vastuullisuus on kivaa. - Voisi olla, jos ei pelottaisi näin.
Enpä uskonut käyttäväni lapsenvahdin taitojani vanhempiini.
Talo kaipaa turvatoimia. Tule, Chelsea. Näytän, miten se tehdään.
Ja sitten maitoa lapsille.
Haloo! Minä tulin.
Skipper! Miksi äiti ja isä ovat täällä yksin?
Laitan heille ruokaa. Otatko syöttötuolit?
- Ei heitä saa jättää vahtimatta. - Osaan kyllä hommani.
- Missä Chelsea ja Stacie ovat? - Ihan tässä lähellä.
Vauvat ovat vikkeliä.
Missä he ovat?
Jes!
- Taakka painaa yhä enemmän. - Söin ison lounaan.
- Rocki lupasi auttaa. - Kaikkea tulee sanottua.
- Joko ollaan perillä? - Melkein.
- Mäen yli ja laakson toiseen laitaan. - Joo... Ei onnistu.
Jatketaan kävellen.
Sopii.
- Äiti! Isä! - Missä olette?
Äitivauva? Isivauva?
Tulkaa esiin, pois piiloista!
- Löytyykö? - Ei. Missähän he ovat?
- Vauvat eivät katoa noin vain. - Eivätkä aikuiset muutu vauvoiksi.
- Mutta tässä sitä ollaan. - Missä vaununi on?
Voi ei. Jätin varmaan oven auki.
Kierrätysauto! Se otti vaununi.
- Miten he eivät huomanneet vauvoja? - Isiä ja äitiä ei saa kierrättää!
Te jäätte tänne. Skipper, mukaan!
Minua pelottaa, Stacie.
Minä luotan siskoihin. Ei vanhemmille käy mitenkään.
Matka on paljon pidempi kuin näytti.
- Alo ja minä voisimme lentää edeltä ja... - Ei. Odota.
Ollaan hyvin hiljaa, ettei hälytys laukea.
Muistan hälytyksen. Se kuulosti tällaiselta.
- Ei tuollaiselta. - Mitä nyt?
Juostaan!
- Kai se pysähtyy noutamaan lisää. - Voisi luulla. Kierrätys on suosittua.
Voi ei!
- Käänny! - Minä käännyn.
Nyt ollaan turvassa.
Kuka siellä on?
Minä.
Leo?
Hei, isä.
Varo!
Neljä, seitsemän, kolme...
Se menee kohti rantaa!
Jalkaisin olisi parempi.
Tuolla se menee!
Hänen isänsäkö?
Ei, mutta niin Leo häntä kutsuu. Titan huolehti hänestä kentaurien mentyä.
Oletpa kasvanut. Ihan kuin olisit mennyt kauemminkin.
Olen ollut huolissani.
Ei kirjeitä, ei soittoja, ei edes taika-emojia.
- Onko sellaisia olemassa? - Mikä on emoji?
Puhutaanko myöhemmin? Ystävät tarvitsevat apua.
Rocki ja Alo, hän on Titan.
- Olemme jo tavanneet. Kauan sitten. - Mukava tavata taas.
Tule ja kerro, mitä tahdot.
- Etkö ole vihainen? - En tietenkään, Leo.
Olin aina enemmänkin huolissani.
Vanhemmuus voi olla mutkikasta.
Puhutaan maitokupposen äärellä kuten ennen vanhaan.
Mielelläni, mutta joskus toiste. En voi jäädä.
Vesijalokiven taika pitäisi peruuttaa.
Onko sinulla Vesijalokivi?
Jalokivitaikaan auttaa vain yksi keino: vastakkainen jalokivitaika.
Mikä on Vesijalokivitaian vastakohta?
Maajalokivitaika.
- Emme tiedä, missä Maajalokivi on. - Minä tiedän. Ja niin hänkin.
Kuumailmapallokyyti! Rentoutukaa kuumailmapallossa.
Nauttikaa lempeistä tuulista Malibun yllä.
Nähkää kaunis Kalifornian rannikko vaarallisen korkealta.
Niin turvallista, että jopa vauvat saavat lentää!
- Me tarvitaan pallo! - Tuolla on vauvoja.
Vauvojako? Mitä ihmettä? Kuumailmapallossako?
Se on vaarallista. Ottakaa se!
- Maajalokivi oli sinulla, muttet kertonut. - Et kysynyt.
Kivien yhdistäminen on ainoa keino löytää perheeni.
Kaikkien kolmen. Minulla oli vain yksi.
Ja kun kuulin, että Ilmajalokivi varastettiin, -
sinä olit jo karannut.
Yritin soitella, mutta et koskaan vastannut.
Luulin, että vain huutaisit.
Tekosi oli itsekäs, vaarallinen ja hyvin loukkaava, -
mutta tiedän, että haluat löytää perheesi.
Kasvatin sinut kuin omani.
Tiesin, että jonain päivänä on aika antaa sinulle tämä.
- Onko tuo Maajalokivi? - On se. Tiesin, että se pysyy tallessa.
- Miksi nyt? Koska karkasin, vai? - Ei, vaan koska palasit.
Virheiden myöntäminen vaatii rohkeutta.
Käytä sitä hyvin. Se kuuluu sinulle.
Kiitos. Kun löydän perheeni, olet silti aina rakas.
Ja minä rakastan aina sinua.
Ihanaa. Joko mennään? Vauvat pitää pelastaa.
- Ovatkohan he peloissaan? Äiti ja isä siis. - Toivottavasti eivät.
- Korkealla ilmassa. Jos he putoavat... - Eivät putoa.
Nyt pitää päästä pallon luo.
Laahausköysi! Sidotaan pallo tähän ja tuodaan alas.
Minulla on ajatus.
- Varovasti, Barbie! Se onnistuu. - Sain sen!
Onneksi opimme tämän viime vuonna.
Ohjaa alas, Skipper! Tarkoitan, kapteeni.
Hitaasti. Tulkaa vain nätisti.
- Ota kiinni. - Vedä alas!
- Äiti ja isä! - Olemme täällä.
- Voi ei. - Missä vauvat ovat?
Viisitoista viestiä. Kuka soittelee kotoa?
He löytyivät, kun lähditte.
Tarkistaisit puhelimen useammin. Se olisi vastuullista.
En päästä enää ikinä teitä näkyvistä.
Onko Leosta tai Rockista kuulunut?
Maajalokivi löytyi. Nyt taian voi perua.
- Mitä pitää sanoa? - Anna sydämen opastaa.
No, kokeillaan.
Olen pahoillani, etten soittanut, kun myöhästyin.
En tajunnut, miten huolissanne olitte, kun ette tienneet missä olen.
Jos palaatte, lupaan olla supervastuullinen tästä lähtien.
Mitä? Hei, lapset.
- Mikä tuo on? - Ei enää lemmikkejä.
- Pitikö tehdä smoothiet? - Ne voivat odottaa.
Kiitos, Leo.
Tekstitys: Päivi Kangas