Det var ikke sjovt.
Jo, da. Bortset fra at vi ikke ved, om vi lever.
Jeg lever helt sikkert.
Det gør ondt, at du sidder på min hale.
Undskyld.
Vent lidt. Vi er ikke kun i live. Vi er tilbage i Malibu.
Det var her, vi ledte efter Leos familie.
Og det var her, I mødte moi.
- Hvorfor sendte Dru os hertil? - Aner det ikke. Men vi har travlt.
Vi må forhindre, at hun får vasen.
Hvilken vej? Jeg fikser det.
- Den. Hen imod kentauren. - Kentauren?!
Bliv der. Kom ikke nærmere.
Rolig. Vi kender Leo.
Umuligt. Han har været væk i lang tid. Han er min bror.
Vi kan skabe magi
Når vi slipper fantasien fri
Slip drømmene fri Så er livet ren magi
Verden har så meget at gi'
Vi kan gøre, hvad vi vil
Så er livet ren magi
Trp på det, lad det ske Tro på det, vent og se
Vi kan gøre, hvad vi vil Så er livet ren magi
Der er Barbies bil.
Hun og Teresa må være der.
- Hvorfor er døren åben? - De er her ikke.
- Jeg får en sær fornemmelse omkring Dru. - Får?
Hun havde fanget en enhjørningepige i en bog.
Hun har gang i mere, end vi aner.
Sweetyfur ved måske noget.
Sweetyfur?
Hvad laver du her? Hvor er Barbie og Teresa?
Hun vil have os med.
Derind? Det ser ret tåget ud.
- Og jeg har ingen trøje. - Er Teresa og Barbie derinde?
Så behøver jeg ikke at vide mere.
Er vi sikre på, at det er en god idé?
Malibu havde ret. Man lærer det.
På et tidspunkt. Nå, hvor er vi?
Åh, sikke mange gæster i dag. Velkommen til Mesmer.
- Besvarer det dit spørgsmål? - Mere end det.
Nu ved jeg, at nogen er kommet før os. Før os til Malibu og Teresa.
Det er godt nyt.
Vi er venner med din bror. Leo har ledt efter dig allevegne.
Det tror jeg ikke på.
Det er klart. I har været adskilt længe...
Det er ikke det. Det er ham der.
Mig? Hvad har jeg gjort dig?
Du hjalp Safirfedronningen med at forvise mit folk og splittede familien.
Næh, nej. Jeg gemte bare de krystaller, som adskilte din familie for altid.
Jeg burde tage jer til fange og adskille jer fra alt det, I elsker.
Jeg har en idé.
Løb!
- Hvad skete der? - Sidst gik vi herfra uden problemer.
Uanset hvor I tror, I er, er stedet kun for kentaurer. I er ikke velkomne.
Theo! Lad dem være.
- Jeg klarer det her. - Det er jo det. Har du spurgt, hvem de er?
Jeg hedder Barbie. Det er Ken og Teresa.
Og Alo kender I vist allerede.
Mit ry er åbenbart løbet i forvejen.
De siger, de kender Leo, men det er umuligt.
Nej. Vi kender ham.
- Hvor er han så? - Det er en lang historie.
Vi har masser af tid. I går ingen steder, før vi har hørt det hele.
Tror I, jeg skal bruge tørklædet? Aftenerne i Malibu er kølige.
I har ret. Det jeg ikke har med, kan jeg fremtrylle
med min helt egen fedronning.
Eller måske lader jeg hende slippe
og ønsker mine egne magiske kræfter. Der er så meget at tænke over.
Tak, fordi I hjalp mig af med de emsige unger.
Nu har jeg fri adgang til vasen.
Det kan du godt glemme.
Jeg må se at få ordnet den lås.
Og sådan mødte vi Leo.
Han ledte efter krystallerne, så Safirfedronningen kunne forene jer.
Men Dru fandt dem først og sendte os hertil.
Eller det, vi troede, var her. Før kunne vi bare gå.
Jeg vidste, at Leo var okay.
Nu kan vi endelig være sammen igen.
Hvordan? Ingen kan komme ind eller ud her.
- Det sørgede Safirfedronningen for. - Det passer jo ikke helt, vel?
Jeg mener... Vi er her jo.
Alo har ret. Vi kom herind, så der må være en vej ud.
- Krystallerne kan ikke hjælpe os. - Jeg ved, hvem der kan.
Jeg kan kontakte Safirfedronningen. I yderste nødstilfælde.
Han arbejder stadig for hende.
- Du kunne have ordnet det her. - Nej.
Rolig, bror. Lad ham tale ud. Hvordan kontakter du hende?
Med den her. Men kun én gang.
- Én gang? - Og hvis hun ikke svarer?
Hun er måske i bad eller noget.
Så må vi nok blive her altid.
Det sker så ikke. Det er for vigtigt.
Gør det, Alo. Kontakt Safirfedronningen og bed om hjælp.
Åh, ven du kære fe
Kom til os nu, så vi kan rejse hjem
Okay. Nu gør jeg det rigtigt.
Åh, ven du kære fe.
Kom til os, så vi kan rejse hjem.
Safi! Hej, Safi, du kom.
Ja, Alo. Sig mig så hvorfor du kaldte.
Tal godt for dig, eller du ser mig aldrig igen.
- Hvor er vores venner? - Det kunne I lide at vide.
Ja, det er ligesom derfor, vi spørger.
Jeg behøver ikke at sige noget. Når jeg har vasen, altså.
Luftkrystallen. Hun har dem alle!
Hej med jer.
Efter hende!
Frækt.
- Portalen er væk. - Nej. Vi må hen på museet før Dru.
- Jeg kan flyve. Hvad med jer? - Peggy?
Det tager for lang tid. Vi tager den vej, jeg kom til Malibu. Kom.
Hør her...
En ikke så rar dame har krystallerne,
og hun vil bruge dem til at gøre ondsindede ting.
Vi kan stoppe hende, hvis vi får vasen først, men du må hjælpe.
Det her er foruroligende.
Der ser du, hvorfor en undtagelse af "forvist hertil for evigt"-reglen
virkelig kunne være nyttig.
Jeg beundrer din beskyttertrang,
men at bryde forbandelsen for at sætte beboerne her fri
vil få store konsekvenser.
Du mener, at du ikke kan tillade, at vi bliver fri.
I bliver aldrig klar til Mesmer igen.
Undskyld, men hvordan ved du det?
Leo forandrede sig. Så kan de vel også?
Netop. Vi fik aldrig en chance for at ændre os.
Nej, det må jeg erkende.
Jeres foragt var for stærk at sidde overhørig.
Vores kærlighed er stærkere. Lad os bevise det.
Måske var min beslutning om evig forbandelse forhastet.
Ja, for evigt er meget lang tid. Det er jo... for evigt.
Der er en måde.
Et sted, skjult i dette land, findes den største gave af alle.
Find den og forbandelsen bliver ophævet.
Jeg er tilbage, før solen daler bag bjerget.
Find gaven inden og jeg ophæver forbandelsen.
Hvilken slags gave leder vi efter?
- Og hvis vi ikke finder den? - Så må I blive her for altid.
- Nu kan I godt takke mig. - For hvad?
At redde jer, selvfølgelig.
Det er en god chance, men vi aner jo ikke, hvad vi skal.
Jo. Vi skal bare finde gaven.
Tal ikke med dem. De er skyld i alt det her.
Nej. De gav os en chance for at komme hjem.
Hvis vi stoler på dem. Og Safirfedronningen.
- Det gør jeg. - Jeg gør ikke.
Stop så.
Slås I altid på den måde? I ved vist ikke, hvordan man er brødre.
Men hvordan det er at miste en.
Skal der ske noget? Jeg kan ikke se det.
Men kan du se den? Dragen.
Det her er André.
Hvordan er du blevet ven med en drage?
Jeg kender deres svaghed. Tag den så
De elsker at lege.
Flyv den vej i fuld fart, så får du alle de pinde, du kan bære.
Hop op.
Næste stop, museet.
Det bliver aldrig kedeligt.
Vent på mig, venner!
Den er her ikke. Hvor er den?
Gem jer.
Goddag.
For ikke så længe siden så jeg en smuk vase i udstillingen.
Ved du, hvor den er blevet af?
Den er fra Ædelstenen fra Olasis-fundet. Hele udstillingen skal på en global turné.
Nåh, en global turné. Hvor global? Må jeg se den før afgang?
Desværre.
Ædelstenen var nær blevet ranet, så den er stærkt bevogtet.
Kom nu, det er bare os piger. Sig, hvor den er. Be' om!
Beklager.
Den vase må ikke forlade museet. Find den!
- Kan vi flyve hurtigere? - Ikke uden en stor pind.
Det kan jeg fikse.
Og du bør give mig lov med tanke på situationen.
Okay. Brug din magi.
Her, lille drage.
Kom så, tag pinden. Du vil jo gerne.
Rocki!
Undskyld, jeg gjorde din bror vred.
Det er ikke din skyld. Han er superfølsom omkring Leo.
Han passede ham den dag, vi blev adskilt,
og føler sig ansvarlig for, at Leo blev efterladt.
Det er længe siden.
- I var ikke andet end børn. - Nej.
Men Theo kan ikke tilgive sig selv.
Alo, kan du trylle en ting frem med din magi?
Det lærer vi da i den magiske alicornskole.
Det lyder meget sjovere end vores skole.
- Det er det. Hvad skal jeg trylle frem? - En bog.
Dygtig drage.
Som belønning får du en magisk selvflyvende pind.
Tag den!
Godt tænkt.
Magi kan være nyttig, når den bruges rigtigt.
Ikke som når en bruger den til at give en anden en hovedrolle,
som de ikke har fortjent.
- Du må ikke stoppe. - Og jeg troede, du havde tilgivet mig.
Jeg arbejder på det.
Men hvad venter vi på? Dru har måske allerede vasen.
- Det er svært at være ældst. - Hvad ved du om det?
Jeg er også den ældste. Jeg har tre søstre.
Ingen siger, jeg skal, men jeg føler mig ansvarlig for at passe på dem.
Ja... Sagde Mio, at jeg var skyld i, at vi mistede Leo?
Nej. Han sagde, at du selv mener, du er det.
Det er jeg.
Nej, og det kan jeg bevise.
Den her bog fortæller, hvordan det skete.
Genkender du det?
Det ligner mig og Mio den dag, hun kastede forbandelsen.
Jeg hørte larmen og ville tjekke far og mor.
Derfor lod jeg Leo være alene. Vi var så små.
Da jeg var yngre,
skulle jeg engang passe min mindste søster, Chelsea,
men så kom mine andre søstre op at skændes, og jeg mæglede.
Så stak katten af, og Chelsea løb ud for at finde den uden at sige det.
Da jeg så, at hun var væk, gav jeg straks mig selv skylden.
Det var ikke din skyld. Du ville bare hjælpe.
- Du kunne ikke vide, hvad der ville ske. - Nej. Jeg var ung og uerfaren.
Måske var det en fejl, men jeg tog det bedste valg, jeg kunne,
og det hjalp ikke at give mig selv skylden.
Jeg er med. Du siger, jeg skal tilgive mig selv, at jeg forlod Leo.
Tilgivelse er en gave, man giver sig selv.
- Hvordan fandt du hende? - Skipper og Stacie hjalp.
De så, jeg var ked af det,
så de holdt op med at skændes, og vi hjalp hinanden.
Og sammen fandt vi Chelsea i vores egen have.
Hvorfor hjælper du mig?
Det er en søskende-ting. Vi er ældst og må holde sammen.
Tak.
- Kommer vi for sent? - Nej, se. Der er Dru.
Stop dem. De vil hugge vasen.
Hvorfor løber vi?
- Tager vagten os, kan vi ikke stoppe Dru. - Del jer. Han kan ikke fange alle.
Find Dru, så distraherer jeg vagten.
Hallo, vagtmand! Du kan ikke fange mig.
Forskræk mig ikke sådan.
Har I fundet den? Før mig derhen.
Ja! I er dygtige.
Og nu hidkalder jeg Safirfedronningen.
Hvad nu?
Hvad...?
Seriøst, altså? Efter hende!
Nå?
Bebrejder du mig, at Leo blev efterladt?
Nej, og det gør mor og far heller ikke.
- Er det okay, at jeg heller ikke gør? - Ja.
- Hun er her. - Hun kom tidligt tilbage.
I fandt gaven.
- Det gjorde vi. Gjorde vi? - Tilgivelsens gave.
I har haft nøglen til frihed hele tiden.
Nu vil kærligheden vise jer vej hjem. Farvel.
Hej, hej!
Håber vi snart ses igen.
Ikke fordi nogen bruger krystallerne og vasen til selviske ønsker.
- Mio, Theo... Jeres mærker. - De har aldrig glødet sådan før.
- Jeg kender det. - Leo har det også.
Ja, men vi har også set et.
Her!
- Theo! Det er hjemme. - Intet kan skille os fra Leo igen.
Vi er ok.
En af Drus kaninhjørninger.
- Hvad nu? - Det må vi finde ud af.
Har du set en pige med vildt hår?
Mener du hende den smukke med sans for mode?
Hun løb den vej. Men lad os tjekke vasen først.
Gå, så kommer jeg.
Nå, en blindgyde.
Selvfølgelig. Det er perfekt til opbevaring af en vase.
Det er Rocki. Kom!
Hvor er vi?
Museet. Måske kommer vi ikke for sent.
Kaninhjørninger!
De fører os til Dru. Efter dem!
Hvor er den vase?
Okay, tusind tak. Her er intet at se.
- Jo, men... - Glem!
Hvad var det, jeg skulle? Nåh, ja. Det har jeg glemt.
Du er ikke professor.
Og de der tilhører ikke dig. Apport!
Forbier!
Dig... Giv mig den vase.
Sweetyfur!
Endelig!
Tag den.
Protecto!
Giv mig så den vase. Nu!
Aldrig i livet, Dru.
Hun har vasen!
Nej!
Jeg hidkalder Safirfedronningen!
- Det er ikke godt. - Jeg ønsker at få alle mine ønske opfyldt!
Hvor blev hun af?
Umuligt.
Dru...
...vandt?
FORTSÆTTES...
Tekster af: Nina Aller Christrup