- Ei ollut hauskaa. - Olihan se vähän.
- Paitsi se, kun ei tiennyt, onko hengissä. - Hengissä ollaan.
Tiedän, koska sattuu, kun istut häntäni päällä.
Anteeksi.
Hetkinen nyt. Paitsi että olemme hengissä, olemme Malibussa.
Tänne tulimme Leon kanssa etsimään hänen perhettään.
Ethän unohda, tapasitte myös minut.
- Miksi Dru lähetti tänne? - En tiedä. Emme ehdi selvittää sitä.
Pitää ehtiä museoon ennen kuin hän saa vaasin.
Näytä vain suunta, niin teen sen.
- Tuonne, missä on kentauri. - Kentauri?
Seis! Älkää tulko lähemmäs.
Ei hätää. Tunnemme Leon.
Se on mahdotonta. Leo on ollut kauan poissa.
Hän on veljeni.
Päivä onnellinen Meille näyttää maailman kauneuden
Toivo siis, unelmoi On taikaa täälläkin, jos vain uskoo voit
Unelmaan tarvitaan ihan hieman taikaa
Jos näät sen, usko vaan Tää homma hallitaan
Unelmaan tarvitaan ihan hieman taikaa
Tuo on Barbien auto.
Eli hän ja Teresa ovat kai sisällä. Miksi ovi on auki?
- Ei näy ketään. - Alkaa tulla tosi outo tunne Drusta.
Alkaa tulla outo tunne? Löysimme täältä yksisarvistytön vangittuna kirjaan.
Emme tiedä, mitä kaikkea hän on tehnyt.
- Ehkä Sweetyfur tietää jotain. - Sweetyfur?
Sweetyfur. Mitä sinä täällä teet? Missä Barbie ja Teresa ovat?
Meidän pitäisi kai seurata.
Tuonne? Näyttää kamalan sumuiselta, enkä ottanut villapaitaa.
Menivätkö he tuonne? Muuta minun ei tarvitse tietää. Mentiin!
Onko tämä varmasti hyvä ajatus?
Malibu sen sanoi. Tähän todellakin tottuu.
Ajan kanssa. Missä olemme?
Oi, niin paljon vieraita tänään. Tervetuloa Mesmeriin!
- Siinä taisi tulla vastaus. - Ja lisätietoa.
Emme ole ensimmäiset tulijat tänään.
Sweetyfur, vie meidät Malibun ja Teresan luo.
Tämähän on mahtava juttu.
Olemme veljesi ystäviä. Leo on etsinyt teitä vaikka mistä.
Olisi kiva uskoa, mutten usko.
Ymmärrettävää. Olette olleet kauan erossa.
Ei siksi, vaan koska olette tuon kanssa.
Minun? Mitä minä olen tehnyt?
Autoit Safiiri-Fairycornia karkottamaan kansani ja hajottamaan perheeni.
No, un momento! Piilotin vain jalokivet, -
mikä sitten piti perheenne erossa.
Pitäisi ottaa teidät vangeiksi, jotta saisitte kokea saman.
Minulla on idea. Juoskaa!
- Mitä tapahtui? - Aiemmin pääsimme pois tuosta vain.
Tänne saavat tulla vain kentaurit, eikä teitä kaivata täällä.
- Theo! Anna heidän olla. - Minä hoidan tämän, Mio.
Sitä pelkäänkin. Kysyitkö edes, keitä he ovat?
Hei! Olen Barbie. Tässä ovat Ken ja Teresa.
Ja taidatte jo tunteakin Alon.
Maineeni kiirii edelläni, ilmeisesti.
- He tuntevat muka Leon. Mahdotonta! - Ei ole. Tunnemme hänet.
- Miksei hän ole mukana? - Se on aika pitkä juttu.
Meillä riittää aikaa kuunnella.
Ette lähde mihinkään ennen kuin kerrotte kaiken.
Onkohan tämä huivi tarpeen? Malibussa voi olla kylmä iltaisin.
Aivan. Voin taikoa kaiken tarpeellisen,
kiitos ikioman, mahtavan fairycornini.
Tai ehkä säästän häneltä vaivan ja vain toivon taikavoimat itselleni.
Siinä on miettimistä!
Kiitos muuten, kun autoitte pääsemään eroon niistä penskoista.
Nyt ei kukaan estä minua saamasta vaasia.
Se ei tule onnistumaan!
Pitää todellakin korjata ulko-oven lukko.
Niin tapasimme Leon.
Hän etsi jalokiviä pyytääkseen Safiiri-Fairycornia yhdistämään teidät.
Dru ehti edelle ja lähetti meidät tänne.
Tai niin luulimme. Oli eri juttu, kun täältä pääsi pois.
Tunsin luissani, että Leo on kunnossa. Voimme vihdoinkin olla taas yhdessä.
Miten? Tämä kurja paikka on suljettu. Safiiri-Fairycorn tukki kaikki tiet.
Se ei ole ihan totta, vai mitä? Nimittäin, täällä ollaan!
Totta. Tulimme sisään, joten täältä on päästävä poiskin.
- Käytitte kiviä. Se ei auta meitä. - Minä tiedän, kuka auttaa.
Safiiri-Fairycorn jätti yhteyskeinon äärimmäisen hädän varalta.
Tiesin, että olette kimpassa.
- Olisit voinut jo hoitaa tämän. - Ei se niin mene.
Älä nyt, veli. Kertokoon vain. Miten saat yhteyden?
- Tällä, mutta se toimii vain kerran. - Vain kerran?
Entä jos hän ei vastaa? Jos hän on vaikka suihkussa tai jotain.
No, sitten kai jäämme tänne ikiajoiksi.
Niin ei tule käymään. Tämä on liian tärkeää.
Pystyt siihen, Alo. Kutsu Safiiri-Fairycorn ja pyydä apua.
Oo, vanha ystäväin
Tuu kiirehtäin, jotta pois päästään näin!
Okei. Teen sen nyt kunnolla.
Oi, vanha ystäväin
Tuu kiirehtäin, jotta pois päästään näin
Saffie! Sinä tulit.
Niin, Alo. Kerrohan, miksi kutsuit.
Tee se hyvin, tai et näe minua enää ikinä.
- Missä ystävämme ovat? - Sehän teitä kiinnostaa.
No, daa! Emme kai muuten kysyisi.
Minun ei tarvitse kertoa mitään. Kunhan saan sen vaasin, nimittäin…
Ilmajalokivi! Hänellä on ne kaikki.
- No hei sitten. - Mennään perään!
Törkeää!
- Portaali hävisi. - Ei. On pakko päästä museoon ennen Druta.
- Minä voin lentää, mutta entä te? - Peggy?
Kestää liian kauan löytää se. Mennään samaa kautta kuin tulin Malibuun.
Juttu on näin. Jalokivet päätyivät erään kamalan naisen käsiin,
joka aikoo saada niillä sinut tekemään ilkitöitään.
Sen voi estää, jos saamme vaasin ensin, mutta se ei onnistu ilman apuasi.
Tämä on todella ikävä käänne.
Huomaatko, miten poikkeus "lopullinen karkotus" -sääntöön -
tulisi nyt tarpeeseen?
Ihailen haluanne suojella muita,
mutta kirouksen murtaminen jonkun vapauttamiseksi -
toisi merkittäviä seuraamuksia.
Eli mekin vapautuisimme, etkä tahdo sallia sitä.
Ette ole koskaan valmiita palaamaan Mesmeriin.
Kaikella kunnioituksella, mistä tiedät?
Leo muuttui. Mikseivät hekin voisi?
Totta. Et antanut edes tilaisuutta parannukseen.
Täytyy myöntää, etten antanut.
Vihanne syvyys oli liikaa ohitettavaksi.
Rakkautemme on vahvempaa. Anna meidän todistaa se.
Ehkä päätin liian hätäisesti tehdä taiasta ikuisen.
Joo, ikuinen on tosi kauan. Se jatkuu niin kuin ikuisesti.
On yksi keino.
Jonnekin tänne on kätketty suurin lahja, minkä voi antaa.
Etsikää se, niin taika raukeaa.
Palaan ennen kuin aurinko laskee.
Etsikää lahja ennen sitä, niin poistan kirouksen.
Millaista lahjaa pitää etsiä? Onko se paketissa?
- Entä jos sitä ei löydy? - Silloin te jäätte tänne. Ikuisesti.
- Nyt voitte kiittää minua. - Siis mistä?
Kun pelastin teidät, tietenkin!
Alo, saimme tilaisuuden, mutta emme tiedä, mitä tehdä.
Tiedämmepäs. Pitää vain löytää se lahja.
Älä sekaannu heihin. Heidän takiaan jouduimme tänne.
Ei. He toivat meille tilaisuuden päästä kotiin.
Jos heihin voi luottaa. Tai Safiiri-Fairycorniin.
- No, minä luotan. - Ja minä en.
Lopettakaa.
Tappeletteko aina noin?
Ihan kuin ette tietäisi, mitä veljeys merkitsee.
Tiedän, mitä veljen menettäminen on.
Pitäisikö jotain tapahtua? Minä en huomaa mitään.
Näettekö tuon? Lohikäärme!
Tämä on Andre.
- Miten ystävystyit lohikäärmeen kanssa? - Tiedän niiden heikkoudet.
Nouda!
Ne rakastavat noutamista.
Lennä tuonne niin äkkiä kuin voit, niin saat keppejä sylin täydeltä.
Kyytiin.
Seuraavana: museo.
Aina yhtä hyvä juttu.
Odottakaa minua!
Ei ole täällä. Missä se on?
Äkkiä piiloon!
No, päivää.
Ihan hiljattain näin täällä upean vaasin näytteillä.
Tiedätkö, missä se mahtaisi olla?
Se kuului Olasiksen jalokivilöytöön.
Esinettä valmistellaan kiertonäyttelyä varten.
Kiertonäyttely. Missä se kiertää? Voisiko sitä vilkaista ennen lähtöä?
Enpä usko. Jalokivi melkein varastettiin, joten sitä vartioidaan hyvin.
No hei, meidän tyttöjen kesken.
- Voit kai sanoa, missä se on. Jooko? - Enpä usko.
Vaasia ei saa päästää lähtemään. Etsikää se!
- Saisiko vähän vauhtia? - Pitäisi olla tosi iso keppi.
Voin hankkia sellaisen. Kannattaisi antaa lupa, olosuhteet huomioon ottaen.
Okei, käytä taikaa.
Täällä näin, pikku lohis!
Nouda keppi! Tiedän, että tahdot sen.
Rocki!
- Anteeksi, että järkytin veljeäsi. - Ei se ollut sinun syysi.
Hänelle Leo on tosi arka asia.
Kun jouduimme eroon, Theon piti vahtia häntä.
Hän kai tuntee olevansa vastuussa.
Siitä on jo pitkä aika. Olitte varmaan lapsia.
Kyllä, mutta Theo ei anna anteeksi itselleen.
Alo, osaatko taikoa esineitä ilmestymään?
Se on ihan eka asia, mitä alicornien taikakoulussa opetetaan.
Kuulostaa hauskemmalta kuin meidän koulumme.
Se onkin.
- Mitä pitäisi taikoa esiin? - Kirja.
Hyvä lohikäärme.
Palkkioksi saat itsestään lentävän taikakepin.
Ja nouda!
- Hyvin hoksattu, Rocki. - Taika on hyödyllistä oikeissa käsissä.
Ei silloin, kun joku käyttää sitä,
jotta joku muu saisi pääroolin näytelmässä ansioitta.
- En tahdo, että lopetat. - Luulin, että annoit anteeksi sen.
Se on vielä vaiheessa.
Mutta hei, mitä me aikailemme? Dru on voinut jo saada vaasin.
- Voi olla rankkaa olla vanhin. - Mitä sinä siitä tiedät?
Minäkin olen vanhin. Meitä on neljä.
Kukaan ei ole pyytänyt, mutta tunnen silti valtavaa vastuuta heistä kaikista.
Niin. Hei. Sanoiko Mio, että Leon menetys on minun syyni?
Ei, mutta hän sanoi, että sinä uskot niin.
No, onhan se.
Ei ole. Voin todistaa sen.
Tämä kirja kertoo, miten kaikki tapahtui.
- Tunnistatko? - Ihan kuin minä ja Mio.
Kun se tapahtui, kuulin hälinää ja juoksin katsomaan vanhempiamme.
Siksi jätin Leon yksin.
Katso, miten pieniä me olimme.
Kun olin nuorempi,
kerran minun piti vahtia pikkusiskoani, Chelseaa.
Muille siskoille tuli riitaa, ja yritin auttaa selvittämään sen.
Silloin kissa pääsi ulos, ja Chelsea juoksi sen perään kertomatta.
Kun tajusin Chelsean kadonneen, menin heti paniikkiin ja syytin itseäni.
Ei se ollut syysi. Yritit vain auttaa siskojasi.
- Miten olisit voinut tietää, mitä tapahtui? - Niinpä.
Olin nuori ja tilanne oli uusi.
Ehkä tein virheen, mutta se oli paras päätökseni silloin,
eivätkä itsesyytökset auttaneet asiaa.
Ymmärrän. Minun pitäisi antaa itselleni anteeksi, kun jouduin eroon Leosta.
Anteeksianto on suurin lahja, minkä voi itselleen antaa.
- Miten löysit siskosi? - Skipperin ja Stacien avulla.
He näkivät, miten tolaltani olin,
joten he antoivat riitansa olla, ja teimme yhteistyötä.
Ja yhdessä me löysimme Chelsean omalta etupihaltamme.
Miksi autat minua?
Sisarusten juttuja. Meidän esikoisten täytyy pitää yhtä.
Kiitos.
- Onko jo myöhäistä? - Ei, katso! Tuolla on Dru!
Tuolla! He aikovat varastaa vaasin.
- Miksi juoksemme? - Jos jäämme kiinni, emme voi estää Druta.
- Hajaannutaan, niin hän ei saa kaikkia. - Etsikää Dru. Pidättelen vartijaa.
Herra vartijatyyppi!
Ota kiinni!
Älä säikyttele minua.
Löysitkö sen? Vie minut sinne.
Hyvä bunnycornit!
Ja nyt kutsutaan Safiiri-Fairycorn.
Mitä nyt? Mitä?
Älä viitsi! Menkää perään!
No?
- Syytätkö minua Leon jättämisestä? - Ei, en ikinä. Eivätkä vanhemmatkaan.
- Eikö siis haittaa, jos en minäkään? - Ei todellakaan.
- Hän tuli! - Hän palasi varhain.
- Löysitte lahjan. - Totta!
- Totta? - Anteeksiannon lahja.
Teillä on ollut vapauden avain kaiken aikaa.
Rakkaus johdattaa teidät kotiin. Hyvästi.
Hei hei! Toivottavasti nähdään pian!
Muttei siksi, että joku vei kivet ja vaasin ja toivoo itsekkäästi.
- Mio. Theo. Tuo kuvio! - Se ei ole koskaan hohtanut noin.
- Tunnen tuon symbolin. - Leollakin on se.
Niin, mutta toisaalta näimme yhden -
täällä.
- Theo. Se on koti! - Mikään ei erota meitä Leosta enää.
Turvassa.
Se oli Drun bunnycorn.
- Minne se meni? - Se selviää vain näin.
Näitkö isotukkaisen tytön juoksevan?
Tarkoitatko tyylitietoisen ja muodikkaan? Hän meni tuonne.
Mutta tarkistetaanko vaasi ensin? Mene sinä edeltä.
Se oli umpikuja.
No, tietenkin. Tämä on loistava säilytyspaikka vaasille.
Se on Rocki. Tuonne!
- Missä me olemme? - Museossa. Ehkä me vielä ehdimme.
Bunnycornit!
Ne vievät Drun luo. Seurataan!
Missä se vaasi on?
- Kiitoksia paljon. Eipä sitten muuta. - Niin, mutta…
Unohda!
Mitä olin tekemässä? Ai niin. Unohdin.
Et ole dosentti!
Eivätkä nuo kuulu sinulle. Noutaos!
Ohi!
Sinä. Anna se vaasi!
Sweetyfur!
Vihdoinkin!
Ota se!
Suojelus!
- Anna tänne se vaasi. Heti! - Ei onnistu, Dru.
- Hän otti vaasin. - Ei!
Kutsun tänne Safiiri-Fairycornin!
- Tämä on huono juttu. - Toivon, että jokainen toiveeni toteutuu!
Minne hän meni?
Ei voi olla.
Dru -
voitti?
JATKUU…
Tekstitys: Päivi Kangas